 základy nenásilné komunikace   nenásilná komunikace pomáhá vytvářet tolerantní empatické a upřímné mezilidské vztahy autorem nenásilné komunikace je americký psycholog marshall rosenberg  který se po většinu svého života zabývá řešením konfliktů řešil konflikty ve školách v rodinách na pracovišti ve vězení i konflikty mezi válčícími skupinami základem nenásilné komunikace je záměr uspokojit potřeby všech zúčastněných pokud je to možné tomuto záměru se také říká strategie winwin  zkoušíme najít řešení při kterém by všichni zúčastnění vyhráli a byli spokojení abychom toho dosáhli pomůže nám uvědomovat si co je pro mne důležité empaticky odhadovat nebo se doptat co je důležité pro druhého vyjadřovat jasné konkrétní a splnitelné návrhy nevyhýbáme se konfliktům ale ani se nechceme chytit do neplodného obviňování a výčitek k tomu pomáhá rozložit každou konfliktní situaci do čtyř fází pozorování pocity potřeby návrh prosba těchto fází není nutné se držet jsou to pouze pomůcky které umožňují abychom se lépe orientovali v nepřehledných a emočně nabitých situacích  pozorování pozorování by mělo být čistě faktické jako by situaci nahrála kamera nebo jako když se detektiv snaží co nejvíc přiblížit pravdivému obrazu situace příklad  když si s někým domluvím schůzku a on nepřijde pozorování je čekal a jsem na tebe ale ty jsi nepřišel když naopak řekneme jsi nemožný čekal a jsem na tebe ale vykašlal ses na mě jde o hodnocení a obvinění lidé se hodnocení zvláště kritickému většinou brání protože hodnocení jsou subjektivní neshodnemem se na nich tu samou situaci mohou různí lidé hodnotit různě na obvinění reagují lidé většinou buď výmluvami nebo začnou útočit na toho kdo je obviňuje  pocity pocity sdělujeme bez hodnocení tak abychom pocity uznali a přijali a nenutili sebe či druhé pocity měnit potlačovat nebo se za ně cítit provinile neobviňujeme druhého za naše pocity příklad  člověku který nepřišel na schůzku mohu říci když jsi nepřišel cítil a jsem se zklamaný á když bez hodnocení popíšeme situaci a pocit který následoval umožňujeme druhému aby se do nás vcítil naopak když řekneme když jsi nepřišel strašně jsem se kvůli tobě naštval tak obviňujeme druhého za to že způsobil naše pocity druhý je zodpovědný za to že nepřišel ať už to byl jeho vědomý záměr nebo na to zapomněl není ale zodpovědný za naši reakci ta vychází z našich pocitů a potřeb  potřeby důležité věci kvality hodnoty  naplněné potřeby přinášejí příjemné pocity nenaplněné potřeby naopak pocity nepříjemné když se naladíme na svůj pocit můžeme snáze rozpoznat potřebu která je za ním příklad  člověku který nepřišel na schůzku mohu říci když jsi nepřišel cítil a jsem se zklamaný a pocit protože je pro mne důležité když mne lidé respektují potřeba naopak když řeknu nepřišel jsi nic pro tebe neznamenám nemáš ke mně žádný respekt tak interpretuji jednání druhého a vyčítám mu že nenaplňuje mé potřeby druzí nemají povinnost naplňovat naše potřeby pokud se k tomu dobrovolně nezavázali stejně tak my nejsme povinni naplňovat potřeby druhých nicméně je důležité jasně své potřeby vyjadřovat abychom navzájem věděli co je pro nás důležité  návrh návrh by neměl znít jako příkaz měl by být formulována jasně a sdělovat co bychom chtěli aby druhý dělal aby se nejednalo o příkaz mělo by být jasné že druhý má možnost navrhnout jinou možnost nebo žádost odmítnout aniž by se kvůli tomu cítil provinile vaše žádost by měla zohlednit vaše potřeby ale zároveň umožnit druhému aby naplnil potřeby své druhý pak nebude žádost plnit ze strachu nebo kvůli pocitu viny která je také založena na strachu když něco děláme ze strachu roste v nás postupně vzdor a hněv příklad  člověka který nepřišel na schůzku mohu poprosit navrhuji abys mi příště zavolal jakmile zjistíš že nebudeš moci přijít nebo byl bys ochotný si naši schůzku vždy zapsat do kalendáře naopak když řeknu tohle mi už prosím tě příště nedělej jde o příkaz i když obsahuje slovo prosím který je nejasný a vzbuzuje pocity viny  empatie podobně jako mohu rozpoznat a vyjádřit své pocity a potřeby mohu se empaticky vcítit do druhého a pokusit se odhadnout co pozoruje cítí a potřebuje možná se dotyčný který nepřišel včas cítí nejistě a trapně a potřeboval by porozumění a přijetí možná se cítí unaveně a uštvaně a potřeboval by si na chvíli odpočinout možná potřebuje více svobody a volnosti můžeme to zkusit odhadnout nebo se na to můžeme dotyčného s velkým respektem zeptat vyjadřujeme tak svůj zájem o druhého to ale neznamená že s ním musíme souhlasit když druhý vnímá že máme skutečně zájem o jeho potřeby tak se zvyšuje šance že bude ochoten naslouchat potřebám našim příklad  je pro mne důležité aby nám spolu bylo dobře chtěl bys mi říci jak se teď cítíš a co bys potřeboval empatie ale nejsou rady měl by sis příště nastavit alarm na mobilu srovnávání onehdy jsem na někoho čekal ještě déle nebo zlehčování to nic není nic se neděje apod viz jak poskytovat empatii   nenásilná komunikace není nová norma kterou bychom měli dodržovat a cítit se provinile když se nám ji dodržovat nedaří tím bychom si z ní udělali další násilnou formu jednání nenásilná komunikace je v první řadě nabídka plně prožívat přítomný okamžik upřímně vyjadřovat své potřeby vnímat potřeby druhých a zkoumat zda je možné aby život všech zúčastněných byl bohatší a spokojenější   kam dál  konkrétní inspirující příklady empatie při nenásilné komunikaci popisuje marshall rosenberg ve své knize hned teď si také můžete vyzkoušet cvičení empatie  můžete si také stáhnout pomůcky pro trénink nenásilné komunikace  a něco pro ty kdo berou nenásilnou komunikaci příliš vážně  téměř nenásilná komunikace  o   základy nenásilné komunikace nenásilná komunikace základy nenásilné komunikace základy nenásilné komunikace nenásilná komunikace základy nenásilné komunikace základy nenásilné komunikace základy nenásilné komunikace tomto webu  