-- Table structure for table `drupal1_cache_views_data`
--

CREATE TABLE `drupal1_cache_views_data` (
  `cid` varchar(255) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'Primary Key: Unique cache ID.',
  `data` longblob DEFAULT NULL COMMENT 'A collection of data to cache.',
  `expire` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'A Unix timestamp indicating when the cache entry should expire, or 0 for never.',
  `created` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'A Unix timestamp indicating when the cache entry was created.',
  `serialized` smallint(6) NOT NULL DEFAULT 1 COMMENT 'A flag to indicate whether content is serialized (1) or not (0).',
  PRIMARY KEY (`cid`),
  KEY `expire` (`expire`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Cache table for views to store pre-rendered queries,...';

--
-- Dumping data for table `drupal1_cache_views_data`
--


--
-- Table structure for table `drupal1_ckeditor_input_format`
--

CREATE TABLE `drupal1_ckeditor_input_format` (
  `name` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'Name of the CKEditor role',
  `format` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'Drupal filter format ID',
  PRIMARY KEY (`name`,`format`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Stores CKEditor input format assignments';

--
-- Dumping data for table `drupal1_ckeditor_input_format`
--

INSERT INTO `drupal1_ckeditor_input_format` VALUES ('Advanced','filtered_html'),('Full','full_html');

--
-- Table structure for table `drupal1_ckeditor_settings`
--

CREATE TABLE `drupal1_ckeditor_settings` (
  `name` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'Name of the CKEditor profile',
  `settings` text DEFAULT NULL COMMENT 'Profile settings',
  PRIMARY KEY (`name`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Stores CKEditor profile settings';

--
-- Dumping data for table `drupal1_ckeditor_settings`
--

INSERT INTO `drupal1_ckeditor_settings` VALUES ('Advanced','a:27:{s:11:\"filebrowser\";s:4:\"none\";s:11:\"quickupload\";s:1:\"f\";s:2:\"ss\";s:1:\"2\";s:7:\"filters\";a:1:{s:11:\"filter_html\";i:1;}s:7:\"default\";s:1:\"t\";s:11:\"show_toggle\";s:1:\"t\";s:5:\"popup\";s:1:\"f\";s:7:\"toolbar\";s:596:\"\n[\n    [\'Source\'],\n    [\'Cut\',\'Copy\',\'Paste\',\'PasteText\',\'PasteFromWord\',\'-\',\'SpellChecker\', \'Scayt\'],\n    [\'Undo\',\'Redo\',\'Find\',\'Replace\',\'-\',\'SelectAll\'],\n    [\'Image\',\'Media\',\'Flash\',\'Table\',\'HorizontalRule\',\'Smiley\',\'SpecialChar\'],\n    [\'Maximize\', \'ShowBlocks\'],\n    \'/\',\n    [\'Format\'],\n    [\'Bold\',\'Italic\',\'Underline\',\'Strike\',\'-\',\'Subscript\',\'Superscript\',\'-\',\'RemoveFormat\'],\n    [\'NumberedList\',\'BulletedList\',\'-\',\'Outdent\',\'Indent\',\'Blockquote\'],\n    [\'JustifyLeft\',\'JustifyCenter\',\'JustifyRight\',\'JustifyBlock\',\'-\',\'BidiLtr\',\'BidiRtl\'],\n    [\'Link\',\'Unlink\',\'Anchor\',\'Linkit\']\n]\n    \";s:6:\"expand\";s:1:\"t\";s:5:\"width\";s:4:\"100%\";s:4:\"lang\";s:2:\"en\";s:9:\"auto_lang\";s:1:\"t\";s:18:\"language_direction\";s:7:\"default\";s:10:\"enter_mode\";s:1:\"p\";s:16:\"shift_enter_mode\";s:2:\"br\";s:11:\"font_format\";s:35:\"p;div;pre;address;h1;h2;h3;h4;h5;h6\";s:13:\"format_source\";s:1:\"t\";s:13:\"format_output\";s:1:\"t\";s:17:\"custom_formatting\";s:1:\"f\";s:10:\"formatting\";a:1:{s:25:\"custom_formatting_options\";a:4:{s:6:\"indent\";s:6:\"indent\";s:15:\"breakBeforeOpen\";s:15:\"breakBeforeOpen\";s:14:\"breakAfterOpen\";s:14:\"breakAfterOpen\";s:15:\"breakAfterClose\";s:15:\"breakAfterClose\";}}s:8:\"css_mode\";s:4:\"none\";s:8:\"css_path\";s:0:\"\";s:11:\"user_choose\";s:1:\"f\";s:20:\"ckeditor_load_method\";s:11:\"ckeditor.js\";s:22:\"ckeditor_load_time_out\";i:0;s:17:\"scayt_autoStartup\";s:1:\"f\";s:13:\"html_entities\";s:1:\"f\";}'),('CKEditor Global Profile','a:1:{s:13:\"ckeditor_path\";s:33:\"//cdn.ckeditor.com/4.4.3/full-all\";}'),('Full','a:33:{s:2:\"ss\";s:1:\"2\";s:7:\"toolbar\";s:708:\"[\n    [\'Source\'],\n    [\'Cut\',\'Copy\',\'Paste\',\'PasteText\',\'PasteFromWord\',\'-\',\'SpellChecker\', \'Scayt\'],\n    [\'Undo\',\'Redo\',\'Find\',\'Replace\',\'-\',\'SelectAll\'],\n    [\'Image\',\'Media\',\'Flash\',\'Table\',\'HorizontalRule\',\'Smiley\',\'SpecialChar\',\'Iframe\'],\n    \'/\',\n    [\'Bold\',\'Italic\',\'Underline\',\'Strike\',\'-\',\'Subscript\',\'Superscript\',\'-\',\'RemoveFormat\'],\n    [\'NumberedList\',\'BulletedList\',\'-\',\'Outdent\',\'Indent\',\'Blockquote\',\'CreateDiv\'],\n    [\'JustifyLeft\',\'JustifyCenter\',\'JustifyRight\',\'JustifyBlock\',\'-\',\'BidiLtr\',\'BidiRtl\',\'-\',\'Language\'],\n    [\'Link\',\'Unlink\',\'Anchor\',\'Linkit\'],\n    [\'DrupalBreak\'],\n    \'/\',\n    [\'Format\',\'Font\',\'FontSize\'],\n    [\'TextColor\',\'BGColor\'],\n    [\'Maximize\', \'ShowBlocks\']\n]\n    \";s:6:\"expand\";s:1:\"t\";s:7:\"default\";s:1:\"f\";s:11:\"show_toggle\";s:1:\"t\";s:7:\"uicolor\";s:7:\"default\";s:12:\"uicolor_user\";s:7:\"default\";s:5:\"width\";s:4:\"100%\";s:4:\"lang\";s:2:\"en\";s:9:\"auto_lang\";s:1:\"t\";s:18:\"language_direction\";s:7:\"default\";s:15:\"allowed_content\";s:1:\"f\";s:19:\"extraAllowedContent\";s:0:\"\";s:10:\"enter_mode\";s:1:\"p\";s:16:\"shift_enter_mode\";s:2:\"br\";s:11:\"font_format\";s:35:\"p;div;pre;address;h1;h2;h3;h4;h5;h6\";s:17:\"custom_formatting\";s:1:\"f\";s:10:\"formatting\";a:1:{s:25:\"custom_formatting_options\";a:6:{s:6:\"indent\";s:6:\"indent\";s:15:\"breakBeforeOpen\";s:15:\"breakBeforeOpen\";s:14:\"breakAfterOpen\";s:14:\"breakAfterOpen\";s:15:\"breakAfterClose\";s:15:\"breakAfterClose\";s:16:\"breakBeforeClose\";i:0;s:10:\"pre_indent\";i:0;}}s:8:\"css_mode\";s:4:\"none\";s:8:\"css_path\";s:0:\"\";s:9:\"css_style\";s:5:\"theme\";s:11:\"styles_path\";s:0:\"\";s:11:\"filebrowser\";s:4:\"none\";s:17:\"filebrowser_image\";s:0:\"\";s:17:\"filebrowser_flash\";s:0:\"\";s:13:\"UserFilesPath\";s:5:\"%b%f/\";s:21:\"UserFilesAbsolutePath\";s:7:\"%d%b%f/\";s:21:\"forcePasteAsPlainText\";s:1:\"f\";s:13:\"html_entities\";s:1:\"f\";s:17:\"scayt_autoStartup\";s:1:\"f\";s:15:\"theme_config_js\";s:1:\"f\";s:7:\"js_conf\";s:0:\"\";s:11:\"loadPlugins\";a:2:{s:12:\"drupalbreaks\";a:5:{s:4:\"name\";s:12:\"drupalbreaks\";s:4:\"desc\";s:51:\"Plugin for inserting Drupal teaser and page breaks.\";s:4:\"path\";s:25:\"%plugin_dir%drupalbreaks/\";s:7:\"buttons\";a:1:{s:11:\"DrupalBreak\";a:2:{s:5:\"label\";s:11:\"DrupalBreak\";s:4:\"icon\";s:22:\"images/drupalbreak.png\";}}s:7:\"default\";s:1:\"t\";}s:11:\"tableresize\";a:5:{s:4:\"name\";s:11:\"tableresize\";s:4:\"desc\";s:105:\"Table Resize plugin. See <a href=\"http://ckeditor.com/addon/tableresize\">addon page</a> for more details.\";s:4:\"path\";s:54:\"//cdn.ckeditor.com/4.4.3/full-all/plugins/tableresize/\";s:7:\"buttons\";b:0;s:7:\"default\";s:1:\"t\";}}}');

--
-- Table structure for table `drupal1_comment`
--

CREATE TABLE `drupal1_comment` (
  `cid` int(11) NOT NULL AUTO_INCREMENT COMMENT 'Primary Key: Unique comment ID.',
  `pid` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'The drupal1_comment.cid to which this comment is a reply. If set to 0, this comment is not a reply to an existing comment.',
  `nid` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'The drupal1_node.nid to which this comment is a reply.',
  `uid` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'The drupal1_users.uid who authored the comment. If set to 0, this comment was created by an anonymous user.',
  `subject` varchar(64) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The comment title.',
  `hostname` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The author’s host name.',
  `created` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'The time that the comment was created, as a Unix timestamp.',
  `changed` int(11) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'The time that the comment was last edited, as a Unix timestamp.',
  `status` tinyint(3) unsigned NOT NULL DEFAULT 1 COMMENT 'The published status of a comment. (0 = Not Published, 1 = Published)',
  `thread` varchar(255) NOT NULL COMMENT 'The vancode representation of the comment’s place in a thread.',
  `name` varchar(60) DEFAULT NULL COMMENT 'The comment author’s name. Uses drupal1_users.name if the user is logged in, otherwise uses the value typed into the comment form.',
  `mail` varchar(64) DEFAULT NULL COMMENT 'The comment author’s e-mail address from the comment form, if user is anonymous, and the ’Anonymous users may/must leave their contact information’ setting is turned on.',
  `homepage` varchar(255) DEFAULT NULL COMMENT 'The comment author’s home page address from the comment form, if user is anonymous, and the ’Anonymous users may/must leave their contact information’ setting is turned on.',
  `language` varchar(12) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The drupal1_languages.language of this comment.',
  PRIMARY KEY (`cid`),
  KEY `comment_status_pid` (`pid`,`status`),
  KEY `comment_num_new` (`nid`,`status`,`created`,`cid`,`thread`),
  KEY `comment_uid` (`uid`),
  KEY `comment_nid_language` (`nid`,`language`),
  KEY `comment_created` (`created`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Stores comments and associated data.';

--
-- Dumping data for table `drupal1_comment`
--


--
-- Table structure for table `drupal1_ctools_css_cache`
--

CREATE TABLE `drupal1_ctools_css_cache` (
  `cid` varchar(128) NOT NULL COMMENT 'The CSS ID this cache object belongs to.',
  `filename` varchar(255) DEFAULT NULL COMMENT 'The filename this CSS is stored in.',
  `css` longtext DEFAULT NULL COMMENT 'CSS being stored.',
  `filter` tinyint(4) DEFAULT NULL COMMENT 'Whether or not this CSS needs to be filtered.',
  PRIMARY KEY (`cid`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='A special cache used to store CSS that must be non-volatile.';

--
-- Dumping data for table `drupal1_ctools_css_cache`
--


--
-- Table structure for table `drupal1_ctools_object_cache`
--

CREATE TABLE `drupal1_ctools_object_cache` (
  `sid` varchar(64) NOT NULL COMMENT 'The session ID this cache object belongs to.',
  `name` varchar(128) NOT NULL COMMENT 'The name of the object this cache is attached to.',
  `obj` varchar(128) NOT NULL COMMENT 'The type of the object this cache is attached to; this essentially represents the owner so that several sub-systems can use this cache.',
  `updated` int(10) unsigned NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'The time this cache was created or updated.',
  `data` longblob DEFAULT NULL COMMENT 'Serialized data being stored.',
  PRIMARY KEY (`sid`,`obj`,`name`),
  KEY `updated` (`updated`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='A special cache used to store objects that are being...';

--
-- Dumping data for table `drupal1_ctools_object_cache`
--


--
-- Table structure for table `drupal1_date_format_locale`
--

CREATE TABLE `drupal1_date_format_locale` (
  `format` varchar(100) CHARACTER SET utf8 COLLATE utf8_bin NOT NULL COMMENT 'The date format string.',
  `type` varchar(64) NOT NULL COMMENT 'The date format type, e.g. medium.',
  `language` varchar(12) NOT NULL COMMENT 'A drupal1_languages.language for this format to be used with.',
  PRIMARY KEY (`type`,`language`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Stores configured date formats for each locale.';

--
-- Dumping data for table `drupal1_date_format_locale`
--


--
-- Table structure for table `drupal1_date_format_type`
--

CREATE TABLE `drupal1_date_format_type` (
  `type` varchar(64) NOT NULL COMMENT 'The date format type, e.g. medium.',
  `title` varchar(255) NOT NULL COMMENT 'The human readable name of the format type.',
  `locked` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'Whether or not this is a system provided format.',
  PRIMARY KEY (`type`),
  KEY `title` (`title`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Stores configured date format types.';

--
-- Dumping data for table `drupal1_date_format_type`
--

INSERT INTO `drupal1_date_format_type` VALUES ('long','Dlouhý',1),('medium','Střední',1),('short','Krátký',1);

--
-- Table structure for table `drupal1_date_formats`
--

CREATE TABLE `drupal1_date_formats` (
  `dfid` int(10) unsigned NOT NULL AUTO_INCREMENT COMMENT 'The date format identifier.',
  `format` varchar(100) CHARACTER SET utf8 COLLATE utf8_bin NOT NULL COMMENT 'The date format string.',
  `type` varchar(64) NOT NULL COMMENT 'The date format type, e.g. medium.',
  `locked` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'Whether or not this format can be modified.',
  PRIMARY KEY (`dfid`),
  UNIQUE KEY `formats` (`format`,`type`)
) ENGINE=InnoDB AUTO_INCREMENT=36 DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Stores configured date formats.';

--
-- Dumping data for table `drupal1_date_formats`
--

INSERT INTO `drupal1_date_formats` VALUES (1,'Y-m-d H:i','short',1),(2,'m/d/Y - H:i','short',1),(3,'d/m/Y - H:i','short',1),(4,'Y/m/d - H:i','short',1),(5,'d.m.Y - H:i','short',1),(6,'m/d/Y - g:ia','short',1),(7,'d/m/Y - g:ia','short',1),(8,'Y/m/d - g:ia','short',1),(9,'M j Y - H:i','short',1),(10,'j M Y - H:i','short',1),(11,'Y M j - H:i','short',1),(12,'M j Y - g:ia','short',1),(13,'j M Y - g:ia','short',1),(14,'Y M j - g:ia','short',1),(15,'D, Y-m-d H:i','medium',1),(16,'D, m/d/Y - H:i','medium',1),(17,'D, d/m/Y - H:i','medium',1),(18,'D, Y/m/d - H:i','medium',1),(19,'F j, Y - H:i','medium',1),(20,'j F, Y - H:i','medium',1),(21,'Y, F j - H:i','medium',1),(22,'D, m/d/Y - g:ia','medium',1),(23,'D, d/m/Y - g:ia','medium',1),(24,'D, Y/m/d - g:ia','medium',1),(25,'F j, Y - g:ia','medium',1),(26,'j F Y - g:ia','medium',1),(27,'Y, F j - g:ia','medium',1),(28,'j. F Y - G:i','medium',1),(29,'l, F j, Y - H:i','long',1),(30,'l, j F, Y - H:i','long',1),(31,'l, Y,  F j - H:i','long',1),(32,'l, F j, Y - g:ia','long',1),(33,'l, j F Y - g:ia','long',1),(34,'l, Y,  F j - g:ia','long',1),(35,'l, j. F Y - G:i','long',1);

--
-- Table structure for table `drupal1_field_config`
--

CREATE TABLE `drupal1_field_config` (
  `id` int(11) NOT NULL AUTO_INCREMENT COMMENT 'The primary identifier for a field',
  `field_name` varchar(32) NOT NULL COMMENT 'The name of this field. Non-deleted field names are unique, but multiple deleted fields can have the same name.',
  `type` varchar(128) NOT NULL COMMENT 'The type of this field.',
  `module` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The module that implements the field type.',
  `active` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'Boolean indicating whether the module that implements the field type is enabled.',
  `storage_type` varchar(128) NOT NULL COMMENT 'The storage backend for the field.',
  `storage_module` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The module that implements the storage backend.',
  `storage_active` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'Boolean indicating whether the module that implements the storage backend is enabled.',
  `locked` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT '@TODO',
  `data` longblob NOT NULL COMMENT 'Serialized data containing the field properties that do not warrant a dedicated column.',
  `cardinality` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0,
  `translatable` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0,
  `deleted` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0,
  PRIMARY KEY (`id`),
  KEY `field_name` (`field_name`),
  KEY `active` (`active`),
  KEY `storage_active` (`storage_active`),
  KEY `deleted` (`deleted`),
  KEY `module` (`module`),
  KEY `storage_module` (`storage_module`),
  KEY `type` (`type`),
  KEY `storage_type` (`storage_type`)
) ENGINE=InnoDB AUTO_INCREMENT=5 DEFAULT CHARSET=utf8;

--
-- Dumping data for table `drupal1_field_config`
--

INSERT INTO `drupal1_field_config` VALUES (1,'comment_body','text_long','text',1,'field_sql_storage','field_sql_storage',1,0,'a:6:{s:12:\"entity_types\";a:1:{i:0;s:7:\"comment\";}s:12:\"translatable\";b:0;s:8:\"settings\";a:0:{}s:7:\"storage\";a:4:{s:4:\"type\";s:17:\"field_sql_storage\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:17:\"field_sql_storage\";s:6:\"active\";i:1;}s:12:\"foreign keys\";a:1:{s:6:\"format\";a:2:{s:5:\"table\";s:13:\"filter_format\";s:7:\"columns\";a:1:{s:6:\"format\";s:6:\"format\";}}}s:7:\"indexes\";a:1:{s:6:\"format\";a:1:{i:0;s:6:\"format\";}}}',1,0,0),(2,'body','text_with_summary','text',1,'field_sql_storage','field_sql_storage',1,0,'a:6:{s:12:\"entity_types\";a:1:{i:0;s:4:\"node\";}s:12:\"translatable\";b:0;s:8:\"settings\";a:0:{}s:7:\"storage\";a:4:{s:4:\"type\";s:17:\"field_sql_storage\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:17:\"field_sql_storage\";s:6:\"active\";i:1;}s:12:\"foreign keys\";a:1:{s:6:\"format\";a:2:{s:5:\"table\";s:13:\"filter_format\";s:7:\"columns\";a:1:{s:6:\"format\";s:6:\"format\";}}}s:7:\"indexes\";a:1:{s:6:\"format\";a:1:{i:0;s:6:\"format\";}}}',1,0,0),(3,'field_tags','taxonomy_term_reference','taxonomy',1,'field_sql_storage','field_sql_storage',1,0,'a:6:{s:8:\"settings\";a:1:{s:14:\"allowed_values\";a:1:{i:0;a:2:{s:10:\"vocabulary\";s:4:\"tags\";s:6:\"parent\";i:0;}}}s:12:\"entity_types\";a:0:{}s:12:\"translatable\";b:0;s:7:\"storage\";a:4:{s:4:\"type\";s:17:\"field_sql_storage\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:17:\"field_sql_storage\";s:6:\"active\";i:1;}s:12:\"foreign keys\";a:1:{s:3:\"tid\";a:2:{s:5:\"table\";s:18:\"taxonomy_term_data\";s:7:\"columns\";a:1:{s:3:\"tid\";s:3:\"tid\";}}}s:7:\"indexes\";a:1:{s:3:\"tid\";a:1:{i:0;s:3:\"tid\";}}}',-1,0,0),(4,'field_image','image','image',1,'field_sql_storage','field_sql_storage',1,0,'a:6:{s:7:\"indexes\";a:1:{s:3:\"fid\";a:1:{i:0;s:3:\"fid\";}}s:8:\"settings\";a:2:{s:10:\"uri_scheme\";s:6:\"public\";s:13:\"default_image\";b:0;}s:7:\"storage\";a:4:{s:4:\"type\";s:17:\"field_sql_storage\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:17:\"field_sql_storage\";s:6:\"active\";i:1;}s:12:\"entity_types\";a:0:{}s:12:\"translatable\";b:0;s:12:\"foreign keys\";a:1:{s:3:\"fid\";a:2:{s:5:\"table\";s:12:\"file_managed\";s:7:\"columns\";a:1:{s:3:\"fid\";s:3:\"fid\";}}}}',1,0,0);

--
-- Table structure for table `drupal1_field_config_instance`
--

CREATE TABLE `drupal1_field_config_instance` (
  `id` int(11) NOT NULL AUTO_INCREMENT COMMENT 'The primary identifier for a field instance',
  `field_id` int(11) NOT NULL COMMENT 'The identifier of the field attached by this instance',
  `field_name` varchar(32) NOT NULL DEFAULT '',
  `entity_type` varchar(32) NOT NULL DEFAULT '',
  `bundle` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '',
  `data` longblob NOT NULL,
  `deleted` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0,
  PRIMARY KEY (`id`),
  KEY `field_name_bundle` (`field_name`,`entity_type`,`bundle`),
  KEY `deleted` (`deleted`)
) ENGINE=InnoDB AUTO_INCREMENT=7 DEFAULT CHARSET=utf8;

--
-- Dumping data for table `drupal1_field_config_instance`
--

INSERT INTO `drupal1_field_config_instance` VALUES (1,1,'comment_body','comment','comment_node_page','a:6:{s:5:\"label\";s:7:\"Comment\";s:8:\"settings\";a:2:{s:15:\"text_processing\";i:1;s:18:\"user_register_form\";b:0;}s:8:\"required\";b:1;s:7:\"display\";a:1:{s:7:\"default\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:12:\"text_default\";s:6:\"weight\";i:0;s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:4:\"text\";}}s:6:\"widget\";a:4:{s:4:\"type\";s:13:\"text_textarea\";s:8:\"settings\";a:1:{s:4:\"rows\";i:5;}s:6:\"weight\";i:0;s:6:\"module\";s:4:\"text\";}s:11:\"description\";s:0:\"\";}',0),(2,2,'body','node','page','a:6:{s:5:\"label\";s:4:\"Body\";s:6:\"widget\";a:4:{s:4:\"type\";s:26:\"text_textarea_with_summary\";s:8:\"settings\";a:2:{s:4:\"rows\";i:20;s:12:\"summary_rows\";i:5;}s:6:\"weight\";i:-4;s:6:\"module\";s:4:\"text\";}s:8:\"settings\";a:3:{s:15:\"display_summary\";b:1;s:15:\"text_processing\";i:1;s:18:\"user_register_form\";b:0;}s:7:\"display\";a:2:{s:7:\"default\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:12:\"text_default\";s:6:\"weight\";s:1:\"0\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:4:\"text\";}s:6:\"teaser\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:23:\"text_summary_or_trimmed\";s:8:\"settings\";a:1:{s:11:\"trim_length\";i:600;}s:6:\"module\";s:4:\"text\";s:6:\"weight\";i:0;}}s:8:\"required\";b:0;s:11:\"description\";s:0:\"\";}',0),(3,1,'comment_body','comment','comment_node_article','a:6:{s:5:\"label\";s:7:\"Comment\";s:8:\"settings\";a:2:{s:15:\"text_processing\";i:1;s:18:\"user_register_form\";b:0;}s:8:\"required\";b:1;s:7:\"display\";a:1:{s:7:\"default\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:12:\"text_default\";s:6:\"weight\";i:0;s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:4:\"text\";}}s:6:\"widget\";a:4:{s:4:\"type\";s:13:\"text_textarea\";s:8:\"settings\";a:1:{s:4:\"rows\";i:5;}s:6:\"weight\";i:0;s:6:\"module\";s:4:\"text\";}s:11:\"description\";s:0:\"\";}',0),(4,2,'body','node','article','a:6:{s:5:\"label\";s:4:\"Body\";s:6:\"widget\";a:4:{s:4:\"type\";s:26:\"text_textarea_with_summary\";s:8:\"settings\";a:2:{s:4:\"rows\";i:20;s:12:\"summary_rows\";i:5;}s:6:\"weight\";i:-4;s:6:\"module\";s:4:\"text\";}s:8:\"settings\";a:3:{s:15:\"display_summary\";b:1;s:15:\"text_processing\";i:1;s:18:\"user_register_form\";b:0;}s:7:\"display\";a:2:{s:7:\"default\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:12:\"text_default\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:4:\"text\";s:6:\"weight\";i:0;}s:6:\"teaser\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:23:\"text_summary_or_trimmed\";s:8:\"settings\";a:1:{s:11:\"trim_length\";i:600;}s:6:\"module\";s:4:\"text\";s:6:\"weight\";i:0;}}s:8:\"required\";b:0;s:11:\"description\";s:0:\"\";}',0),(5,3,'field_tags','node','article','a:6:{s:5:\"label\";s:4:\"Tags\";s:11:\"description\";s:59:\"K popisu obsahu zadejte seznam slov oddělených čárkami.\";s:6:\"widget\";a:4:{s:4:\"type\";s:21:\"taxonomy_autocomplete\";s:6:\"weight\";i:-4;s:8:\"settings\";a:2:{s:4:\"size\";i:60;s:17:\"autocomplete_path\";s:21:\"taxonomy/autocomplete\";}s:6:\"module\";s:8:\"taxonomy\";}s:7:\"display\";a:2:{s:7:\"default\";a:5:{s:4:\"type\";s:28:\"taxonomy_term_reference_link\";s:6:\"weight\";i:10;s:5:\"label\";s:5:\"above\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:8:\"taxonomy\";}s:6:\"teaser\";a:5:{s:4:\"type\";s:28:\"taxonomy_term_reference_link\";s:6:\"weight\";i:10;s:5:\"label\";s:5:\"above\";s:8:\"settings\";a:0:{}s:6:\"module\";s:8:\"taxonomy\";}}s:8:\"settings\";a:1:{s:18:\"user_register_form\";b:0;}s:8:\"required\";b:0;}',0),(6,4,'field_image','node','article','a:6:{s:5:\"label\";s:5:\"Image\";s:11:\"description\";s:34:\"Nahrát obrázek k tomuto článku\";s:8:\"required\";b:0;s:8:\"settings\";a:9:{s:14:\"file_directory\";s:11:\"field/image\";s:15:\"file_extensions\";s:16:\"png gif jpg jpeg\";s:12:\"max_filesize\";s:0:\"\";s:14:\"max_resolution\";s:0:\"\";s:14:\"min_resolution\";s:0:\"\";s:9:\"alt_field\";b:1;s:11:\"title_field\";s:0:\"\";s:13:\"default_image\";i:0;s:18:\"user_register_form\";b:0;}s:6:\"widget\";a:4:{s:4:\"type\";s:11:\"image_image\";s:8:\"settings\";a:2:{s:18:\"progress_indicator\";s:8:\"throbber\";s:19:\"preview_image_style\";s:9:\"thumbnail\";}s:6:\"weight\";i:-1;s:6:\"module\";s:5:\"image\";}s:7:\"display\";a:2:{s:7:\"default\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:5:\"image\";s:8:\"settings\";a:2:{s:11:\"image_style\";s:5:\"large\";s:10:\"image_link\";s:0:\"\";}s:6:\"weight\";i:-1;s:6:\"module\";s:5:\"image\";}s:6:\"teaser\";a:5:{s:5:\"label\";s:6:\"hidden\";s:4:\"type\";s:5:\"image\";s:8:\"settings\";a:2:{s:11:\"image_style\";s:6:\"medium\";s:10:\"image_link\";s:7:\"content\";}s:6:\"weight\";i:-1;s:6:\"module\";s:5:\"image\";}}}',0);

--
-- Table structure for table `drupal1_field_data_body`
--

CREATE TABLE `drupal1_field_data_body` (
  `entity_type` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The entity type this data is attached to',
  `bundle` varchar(128) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The field instance bundle to which this row belongs, used when deleting a field instance',
  `deleted` tinyint(4) NOT NULL DEFAULT 0 COMMENT 'A boolean indicating whether this data item has been deleted',
  `entity_id` int(10) unsigned NOT NULL COMMENT 'The entity id this data is attached to',
  `revision_id` int(10) unsigned DEFAULT NULL COMMENT 'The entity revision id this data is attached to, or NULL if the entity type is not versioned',
  `language` varchar(32) NOT NULL DEFAULT '' COMMENT 'The language for this data item.',
  `delta` int(10) unsigned NOT NULL COMMENT 'The sequence number for this data item, used for multi-value fields',
  `body_value` longtext DEFAULT NULL,
  `body_summary` longtext DEFAULT NULL,
  `body_format` varchar(255) DEFAULT NULL,
  PRIMARY KEY (`entity_type`,`entity_id`,`deleted`,`delta`,`language`),
  KEY `entity_type` (`entity_type`),
  KEY `bundle` (`bundle`),
  KEY `deleted` (`deleted`),
  KEY `entity_id` (`entity_id`),
  KEY `revision_id` (`revision_id`),
  KEY `language` (`language`),
  KEY `body_format` (`body_format`)
) ENGINE=InnoDB DEFAULT CHARSET=utf8 COMMENT='Data storage for field 2 (body)';

--
-- Dumping data for table `drupal1_field_data_body`
--

INSERT INTO `drupal1_field_data_body` VALUES ('node','page',0,1,1,'und',0,'Právě teď je jediný okamžik, ve kterém skutečně žijeme. Minulost již byla, budoucnost ještě nenastala. Schopnost plně  prožívat přítomný okamžik se nazývá <a href=\"/vsimavost_mindfulness\">všímavost (angl. mindfulness)</a>.\r\nVšímavost pomáhá<a href=\"/mindfulness\"> zvládat každodenní stres</a>, opouštět  omezující automatické reakce a nacházet v životě více radosti. <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> ukazuje, že všímavost je klíčová také pro zvládání depresí, úzkostí, chronické únavy a některých psychosomatických onemocnění. \r\nNa těchto stránkách najdete <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">cvičení všímavosti</a>, pozvánky na <a href=\"/vsimavy\">setkání</a> a <a href=\"/ustranni\">meditační ústranní</a> a další informace o všímavém způsobu života.\r\n','Právě teď je jediný okamžik, ve kterém skutečně žijeme. Minulost již byla, budoucnost ještě nenastala. Schopnost plně  prožívat přítomný okamžik se nazývá <a href=\"/vsimavost_mindfulness\">všímavost (angl. mindfulness)</a>.\r\nVšímavost pomáhá<a href=\"/mindfulness\"> zvládat každodenní stres</a>, opouštět  omezující automatické reakce a nacházet v životě více radosti. <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> ukazuje, že všímavost je klíčová také pro zvládání depresí, úzkostí, chronické únavy a některých psychosomatických onemocnění. \r\nNa těchto stránkách najdete <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">cvičení všímavosti</a>, pozvánky na <a href=\"/vsimavy\">setkání</a> a <a href=\"/ustranni\">meditační ústranní</a> a další informace o všímavém způsobu života.','full_html'),('node','page',0,2,2,'und',0,'<table>\r\n\r\n<tr>\r\n<td  valign=\"top\" >\r\n<img width=\"150\" src=\"images/cat-and-dog-1small.png\"></td>\r\n<td>\r\n<div align=\"center\">\r\n<a href=\"/vr-vikend\">Víkend všímavého rozhovoru - více informací</a>\r\n<a href=\"/vsimavy#Lotus\">Pravidelná setkání</a> v pražském centru Lotus - středa, 19:30</div>\r\n\r\nMeditovat nemusíme jen potichu. Udržování všímavosti při rozhovoru přináší větší porozumění sobě a empatii k druhým. Můžeme rozvíjet prospěšné a omezovat neprospěšné komunikační návyky. Můžeme získat vhled do své zranitelnosti - jak lpíme na tom, aby nás druzí ocenili, a jak se obáváme, že nás odmítnou. Díky vhledu můžeme lpění nahradit otevřeností a laskavostí k sobě i druhým. \r\n</td>\r\n</tr>\r\n<tr><td></td></tr>\r\n<tr>\r\n<td  valign=\"top\" >\r\n<img width=\"150\" src=\"images/skala_orez.jpg\"></td>\r\n<td>\r\n<div align=\"center\">\r\n<a href=\"/OMV\">Otevřený meditační víkend - vice informací</a> </div>\r\n\r\nVíkend je věnován tradiční <a target=\"_blank\" href=\"/meditace_vsimavosti_mindfulness\">meditaci vhledu</a> (vipassana), ale také dalším meditačním cvičením, vhodným pro každodenní život. A věnujeme čas také tomu, aby se meditující navzájem seznámili a mohli spolu sdílet své zkušenosti.\r\n</td>\r\n</tr>\r\n\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/osrozvoj.jpg\"> </td>\r\n<td>Sdružení <a target=\"blank\" href=\"http://www.osobnirozvoj.cz/\">Osobní rozvoj</a> pořádá programy pro harmonický rozvoj mysli a těla, skupiny osobního rozvoje a série akcí na téma bdělého prožívání života.\r\n</td>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/bodhi_leaf.jpg\"> </td>\r\n<td> <div align =\"center\">\r\nInformace o meditační ústraních v České republice: \r\n<a href=\"http://www.buddha.cz/akce.html\">Buddha Mangala</a>\r\n<a href=\"http://bodhipraha.cz/index.php?option=com_content&task=blogcategory&id=22&Itemid=73\">Bodhi Praha</a>\r\n<a href=\"http://www.bhavana.cz/cs/planovanekurzy\">Bhavana.cz</a>\r\n<a href=\"http://www.centrumlotus.cz/\">Centrum Lotus</a>\r\n</div>\r\n</tr>\r\n</table>\r\n<h1 style=\"color:white;\"> MBSR, mindfulness, stres, stress, všímavost, meditace, kabat-zinn </h1> ','<table>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/osrozvoj.jpg\"> </td>\r\n<td>Sdružení <a target=\"blank\" href=\"http://www.osobnirozvoj.cz/\">Osobní rozvoj</a> pořádá programy pro harmonický rozvoj mysli a těla, skupiny osobního rozvoje a série akcí na téma bdělého prožívání života.\r\n</td>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/bodhi_leaf.jpg\"> </td>\r\n<td> <div align =\"center\">\r\nInformace o meditační ústraních v České republice: \r\n<a href=\"http://www.buddha.cz/akce.html\">Buddha Mangala</a>\r\n<a href=\"http://bodhipraha.cz/index.php?option=com_content&task=blogcategory&id=22&Itemid=73\">Bodhi Praha</a>\r\n<a href=\"http://www.bhavana.cz/cs/planovanekurzy\">Bhavana.cz</a>\r\n<a href=\"http://www.centrumlotus.cz/\">Centrum Lotus</a>\r\n</div>\r\n</tr>\r\n</table>\r\n<h1 style=\"color:white;\"> MBSR, mindfulness, stres, stress, všímavost, meditace, kabat-zinn </h1> ','full_html'),('node','page',0,3,3,'und',0,'<table border=\"0\" cellspacing=\"20\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"width:75%\">\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img src=\"images/cat-and-dog-1small.png\" style=\"width:300px\" /></div>\r\n\r\n			<p><br />\r\n			Meditovat nemusíme jen potichu. Udržování <a href=\"/co_je_mindfulness\">všímavosti (mindfulness)</a> při rozhovoru přináší větší porozumění sobě a empatii k druhým. Můžeme rozvíjet prospěšné a omezovat neprospěšné komunikační návyky a postupně vyjasňovat a uzdravovat mezilidské vztahy. Všímavý rozhovor je založen na poznání, že jsme zranitelní a nedílnou součástí života je radost, ale i stres, neklid a trápení. Trápení má složky tělesné a osobní, ale také důležitou složku mezilidskou. Trápí nás odloučení od milovaných osob, nutnost trávit čas s lidmi, které nemáme rádi, nesplněné touhy po tom být vnímán či obdivován druhými, případně se skrýt či utéct. A to vše je dále udržováno nepochopením a zvyky. Díky všímavosti můžeme získat vhled do své zranitelnosti - jak lpíme na tom, aby nás druzí ocenili, a jak se obáváme, že nás odmítnou. Díky vhledu můžeme zvládnout své obavy, být méně závislí na názorech druhých a přijmout svoji nedokonalost. Lpění na vztazích je postupně nahrazováno otevřeností a přátelstvím a zároveň i schopností jasně vyjádřit, co je pro nás důležité. Všímavý rozhovor není jen cvičení v komunikačních dovednostech. Není dokonce nutné ani mluvit. Stačí jen všímat si, co prožívám spolu s druhým v přítomném okamžiku.</p>\r\n\r\n			<p>Více informací je možné dočíst se v podrobných <a href=\"/files/Vsimavy _rozhovor_instrukce_final.pdf\">instrukcích ke všímavému rozhovoru</a>.</p>\r\n\r\n			<p>Všímavý rozhovor je inspirován metodou <a href=\"http://www.metta.org\">Insight Dialogue</a> amerického meditačního učitele Gregory Kramera, <a href=\"/nvc\">Nenásilnou komunikací</a> Marshalla Rosenberga a <a href=\"https://www.kosmas.cz/knihy/196070/umeni-sdilet/\">Uměním sdílet</a> buddhistického učitele <a href=\"/tnh\">Thich Nhat Hanha</a>.</p>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(255, 255, 204); vertical-align:top\">\r\n			<div>\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Setkání:</strong></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">- - - - - <!-- <a href=\"vr-vikend\">Víkend všímavého rozhovoru</a>\r\n3.-6.4. 2015 (Velikonoce)\r\nSkála u Humpolce\r\n<a href=\"vr-vikend\">Více informací</a> --></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">&nbsp;Všímavý rozhovor si můžete vyzkoušet každou první středu v měsíci na <a href=\"/vecery_v_pritomnosti\">Večerech v přítomnosti </a>v centru Lotus</p>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">- - - - -</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">Každý rok pořádáme<br />\r\n			<a href=\"/vr-vikend\">Víkend všímavého rozhovoru</a></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">- - - - -</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">Stáhněte si v podrobné<br />\r\n			<a href=\"/files/Vsimavy _rozhovor_instrukce_final.pdf\">instrukce ke všímavému rozhovoru</a>.</div>\r\n			</div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','<table border=\"0\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><img src=\"images/cat-and-dog-1small.png\" style=\"width:150px\" /></td>\r\n			<td>Meditovat nemusíme jen potichu. Udržování <a href=\"/vsimavost_mindfulness\">všímavosti</a> při rozhovoru přináší větší porozumění sobě a empatii k druhým. Můžeme rozvíjet prospěšné a omezovat neprospěšné komunikační návyky. Můžeme získat vhled do své zranitelnosti - jak lpíme na tom, aby nás druzí ocenili, a jak se obáváme, že nás odmítnou. Díky vhledu můžeme lpění nahradit otevřeností a laskavostí k sobě i druhým.\r\n			<div><a href=\"/vr-vikend\">Víkend všímavého rozhovoru</a> - 31.10.-2.11. 2014. <a href=\"/vsimavy#Lotus\">Pravidelná setkání</a> v pražském centru Lotus - středa, 19:30</div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','full_html'),('node','page',0,5,5,'und',0,'Když mi přišel email s informací o Jeffově pražském retreatu, zajásala jsem. Konečně něco pro nás pracující / studující, kteří se snažíme najít rovnováhu a klid během našich běžných denních aktivit. Jeffa Olivera jsem potkala v meditačním centru Dibbavana. Byl to můj první meditační retreat a dost zasáhl do mého života. Jenže v té době  jsem měla prázdniny, takže pokračovat v meditaci každý den nebyl problém. Vše se zdálo jednoduché a fungovalo jako po drátkách. Akorát, že s nástupem do školy se meditační praxe stávala pomalu a plíživě stále méně intenzivní. Známe to všichni, vždycky se vyskytne něco „důležitějšího a naléhavějšího“ na práci, a pak se najednou přistihneme uprostřed nějakého toho stresu, vzteku, smutku a slova jako všímavost a plné vědomí nám zní jako vzdálená vzpomínka….\r\n\r\nMyšlenka retreatu v denním životě se mi moc líbila. Celé to vypadalo tak, že ráno od 6 do 9 a večer od 18 cca do 20 hodin mohl kdokoliv, kdykoliv přijít, posedět, povyprávět a pobýt jak dlouho chtěl. Já jsem ze zúčastnila skoro každý den. Ráno jsem vstávala v 5, abych na šestou byla v centru Lotus. První 2 dny jsme byli jen tři. Uvařili jsme si čaj, Jeff nám vyprávěl svoje zkušenosti, odpovídal na dotazy a pak jsme buď meditovali v sedě, nebo jsme pozorovali vodu, jak se vaří v konvici nebo čajové lístky, jak se rozvíjí, když se zalijí horkou vodou nebo jsme pozorovali paprsky světla zářící z plamene svíčky, když se na něj dívá s přivřenýma očima. To vše nám mělo připomenout pravou přirozenou podstatu věcí.\r\n\r\n<div align=\"center\"><img src=\"images/candle.png\"></div>\r\n\r\nPostupně se nás scházelo víc a víc, každý většinou přinesl něco k snídani, tak jsme společně jedli v plném vědomí. Každý pobyl podle svých možností a postupně jsme se rozcházeli. V sobotu ráno jsme se rozhodli jít na meditaci v chůzi, která se nesla v Jeffově „freestyle“ duchu. Byli jsme tři, navzájem jsme se drželi a ten kdo byl uprostřed měl zavřené oči. Tak se nám otevřela možnost prozkoumávat známé pražské ulice jinými smysly než je zrak. Všechny zvuky byly hlasitější a bližší, vůně intenzivnější a mrazivé počasí s náledím vyžadovalo notnou dávku důvěry ve „vidící“ průvodce. Zastavili jsme se u Vltavy a pozorovali jsme Karlův most, který jakoby se vznášel v oparu vypařující se vody z řeky. Všechno bylo jakoby magické a velmi reálné… Zpátky ale ke všedním dnům. Kdo chtěl a měl čas, mohl do Lotusu přijít i večer a sdílet s ostatními svoje zážitky a zkušenosti, které měl během dne. Někdo třeba jen přišel mlčet a poslouchat. Pak měl Jeff většinou krátký „dhammatalk“ a opět jsme meditovali.\r\n\r\nPro mě byl retreat velmi cennou zkušeností. Měla jsem trochu obavy, že budu z ranního vstávání unavená, že se třeba nebudu moct soustředit, ale opak byl pravdou. Nejen, že jsem měla dost energie na všechno, ale taky jsem byla mnohem více v klidu, bez zbytečného stresu.\r\n\r\nMyslím, že ostatní na tom byli podobně, protože většina se do Lotusu vracela opakovaně celý týden. Byl to pro mě dost důležitý impuls pro pokračování v praxi, ukázka toho, že to rozhodně není ztráta času. A taky ukázka toho, že meditace nemusí být, a není něco, co je odděleno od běžného života. Že právě naopak každá naše činnost může být i meditací. A taky to, že je cennější umět uplatnit svoje meditační zkušenosti ve všedním životě, než je vzájemně oddělovat. \r\n\r\n<i>Autorka: Karolína Sobotová</i>','','full_html'),('node','page',0,6,6,'und',0,'<table border=\"0\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"20\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><img alt=\"\" src=\"/images/dalailama.jpg\" style=\"width:200px\" /></td>\r\n			<td>\r\n			<p><em>Pokud se jedná o zvládání emocí, nejlepší metodou je takzvaná meditace. Ne kvůli příštím životům. Ne kvůli tomu, abychom přišli do nebe. Ale kvůli každodenní pohodě.<br />\r\n			... I lidé, kteří se nezajímají o náboženství a víru, chtějí žít šťastný život. Tyto lidi a zejména mladou generaci bychom měli naučit zvládat emoce na základě každému dostupné zkušenosti a zdravého rozumu založeného na vědeckých poznatcích.</em></p>\r\n\r\n			<p class=\"rteright\"><em>Dalailama</em></p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p> I přes prokázané <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">přínosy meditace všímavosti</a> zůstávají mnozí lidé opatrní, když slyší slovo „meditace“. Je to pochopitelné, protože slovem meditace se označuje velmi široký okruh různých duševních cvičení, z nichž některé mohou být kontroverzní. Je tedy dobré rozptýlit některé mýty a nejprve jasně říci, co meditace všímavosti není. Pokud by Vám i přesto slovo meditace znělo nepřirozeně, můžete klidně používat jiné slovo třeba cvičení všímavosti nebo rozvíjení všímavosti, někdy se též používá praxe všímavosti (praktické cvičení).:</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li>Meditace všímavosti není náboženství. Na té nejzákladnější úrovni je to metoda cvičení pozornosti. Mnozí lidé, kteří se věnují meditaci vyznávají různá náboženství, ale stejně tak meditují i ateisté či lidé, kteří jdou po nějaké vlastní jedinečné cestě.</li>\r\n	<li>Cílem meditace všímavosti není dosahování stavů extáze, únik ze skutečnosti, autosugesce, zastavení myšlenek, nevnímání emocí atd. Při meditaci všímavosti si prostě jen s lehkostí a zájmem všímáme čehokoliv, co prožíváme, ať je to příjemné či nepříjemné, a díky tomu se učíme, které naše reakce zvyšují stres a které ho snižují.&nbsp;</li>\r\n	<li>Nemusíte sedět s nohama zkříženýma na zemi (jako na těch obrázcích, které jste viděli v časopisech nebo v televizi), ale můžete pokud chcete. Většina lidí, kteří přicházejí na naše tréninky, meditují na židli, stejně tak ale můžete rozvíjet všímavost u všech běžných aktivit doma, v dopravních prostředcích, na procházce, či v práci. Můžete meditovat víceméně kdekoliv.</li>\r\n	<li>Meditace nezabere mnoho času, i když na druhé straně je zapotřebí jisté trpělivosti a vytrvalosti. Mnozí lidé dokonce po nějaké době zjistí, že je meditace osvobodila od stresu a díky tomu se dokáží vyhnout neuváženým reakcím, které je stály spoustu času. A navíc dokáží vychutnávat plněji mnohem větší část svého života než dřív.</li>\r\n	<li>Meditace není složitá. Nejde v ní o „úspěch“ či „selhání“. I když někdy není meditace příjemná, vždy se díky tomu můžete naučit něco cenného o tom, jak pracuje vaše mysl.</li>\r\n	<li>Meditace neumrtví vaši mysl a nebude vám bránit v dosahování cílů, které se týkají vaší kariéry či životního stylu. Meditace také nevede k zaujetí pasivního postoje k životu. Meditace umožňuje vidět jasněji, co se právě děje, získat nadhled, nenechat se strhnout okamžitými navyklými reakcemi a díky tomu přijímat uvážlivější rozhodnutí. Což je ten nejefektivnější způsob, jak věci měnit. Meditace kultivuje přátelství a soucit k sobě i k druhým, díky tomu můžete jasněji rozlišit podstatné cíle od nepodstatných a najít nejvhodnější cestu, abyste naplnili své nejhlubší potřeby.</li>\r\n</ul>\r\n','','full_html'),('node','page',0,7,7,'und',0,'<p>Dalailama v jednom rozhovoru prohlásil: \"<em>Zajímám se zejména o to, co nazývám sekulární etikou. Lidé, kteří se nezajímají o náboženství a víru, také chtějí žít šťastný život. Tyto lidi a zejména mladou generaci bychom měli naučit zvládat jejich negativní emoce čistě na základě každému dostupné zkušenosti a zdravého rozumu založeného na vědeckých poznatcích.</em>\"</p>\r\n\r\n<p>Dalailama přitom vychází ze základního principu buddhistické etiky - vlastní zkušeností ověřeného poznání, že jednání, které je motivované chtivostí, odporem nebo ignorováním skutečnost, vytváří utrpení pro nás i pro druhé. Opakem těchto neprospěšných motivů je přátelský postoj k sobě i druhým a jasné vědomí toho, co se právě děje s naším tělem a myslí. Tato etika není založena na víře v autoritu, která nám dává příkazy, trestá a odměňuje. Proto se stala inspirací i pro mnoho lidí, kteří se za buddhisty nepovažují, ale hledají praktickou orientaci v životě.</p>\r\n\r\n<p>Inspirací pro každodenní život může být např. tzv. Pět předsevzetí:</p>\r\n\r\n<ol>\r\n	<li>Nezraňovat a nezabíjet lidi ani jiné vnímající bytosti.</li>\r\n	<li>Nebrat, co není dáváno.</li>\r\n	<li>Zdržovat se smyslové nestřídmosti (zejména bezohledné sexuality, např. nevěry.</li>\r\n	<li>Nemluvit nepravdivě nebo zraňujícím způsobem.</li>\r\n	<li>Neužívat omamné látky</li>\r\n</ol>\r\n\r\n<p>Nejsou to příkazy, ale spíš doporučení, jak způsobovat sobě i druhým co nejméně problémů. Pokud je nedodržíme nemusíme se cítit provinile. Můžeme si ale pečlivě všímat, jaké důsledky přináší dodržování či nedodržování těchto pravidel nám a lidem kolem nás.</p>\r\n\r\n<p>Můžete si přečíst podrobný článek <a href=\"/files/burian_buddhisticka_etika_v_praxi_dodatek.pdf\">Jan Burian: Buddhistická etika v praxi</a>.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"images/defile1.png\" style=\"height:299px; width:288px\" /><img alt=\"\" src=\"images/defile2.png\" style=\"width:350px\" /></div>\r\n\r\n<div style=\"text-align: right;\"><span style=\"font-size:9px\"><em>Ilustrace: Tuck Loon</em></span></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><em>Základem buddhistické etiky je uvědomit si, zda je mé jednání motivované chtivostí, odporem nebo ignorováním skutečnosti.<em> </em></em></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,8,8,'und',0,'Záznam diskuse o smysluplnosti meditace mimo buddhistický kontext. Diskusi uvedl Honza Burian, dále se zúčastnili například Tomáš Vystrčil, Jarda Chýle, Honza Kotas, Ondra Skála a další. Diskuse se konala na jaře 2012 v <a href=\"http://www.centrumlotus.cz/\"> Centru Lotus</a>.\r\n<br>\r\n<iframe width=\"560\" height=\"315\" src=\"//www.youtube.com/embed/Fil_hcq0zyQ\" frameborder=\"0\" allowfullscreen></iframe>\r\n<i>Kamera: Honza Šípek\r\nZvuk: Martin Vlček</i>','','full_html'),('node','page',0,9,9,'und',0,'<div class=\"rtecenter\"><img src=\"images/terapie_borsov.jpg\" /></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><span style=\"color:#006400;\"><strong>Terapeutická sezení je v případě zájmu možno uskutečnit i jako videorozhovor online.&nbsp; </strong></span></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>OTÁZKA</strong>: Co vlastně terapie nabízí?<br />\r\n<strong>ODPOVĚĎ</strong>: Cíl terapie stanovujete vy. Obvyklým cílem je <strong>lépe zvládat obtížné životní situace a osobní problémy</strong> spojené se vztahy, rodinou, prací či zdravotním stavem. Témata, která do terapie můžete přinést, nejsou nijak omezena. Nabízím individuální terapii i terapii pro partnerské páry.<br />\r\nMým cílem je <strong>poskytnout porozumění a důvěrný prostor. </strong>Vše co mi řeknete, zůstane jen mezi námi. Nemusíte mi sdělovat nic, co sami nebudete chtít. <strong>Nepřiděluji žádné diagnozy</strong>. Cílem terapie není vykládat Vaše zkušenosti v rámci nějaké teorie. <strong>Nehodnotím, zda něco děláte dobře nebo špatně</strong>, ale mohu Vám pomoci, abyste sami dokázali rozpoznat, co je pro Vás prospěšné, a najít cesty, jak toho dosáhnout. <strong>Nedávám rady</strong> jak Vaše problémy vyřešit, ale mohu Vám pomoci naučit se lépe orientovat ve Vašem prožívání, a tak problémům předcházet.<br />\r\nNebudeme pouze přemýšlet o problémech, ale prozkoumáme také Vaše emoce a to, jak se projevují v těle. Využijeme a rozvineme přitom Vaši všímavost (mindfulness), schopnost plně prožívat přítomnost, zvládat emoce a udržet si odstup od nutkavých posuzujících myšlenek.</p>\r\n\r\n<p>Zaměříme se nejen na to, co je náročné nebo nepříjemné, ale budeme se věnovat i tomu, co Vám dává radost a podporu.</p>\r\n\r\n<p><strong>OTÁZKA</strong>: Hmm, stále mi není jasné, jak to vlastně funguje?<br />\r\n<strong>ODPOVĚĎ</strong>: Klidně mi <a href=\"http://praveted.info/#kontakt\">zavolejte nebo napište</a>, na cokoliv se můžete zeptat.</p>\r\n\r\n<p><strong>OTÁZKA</strong>: A jak bychom se vlastně setkávali?<br />\r\n<strong>ODPOVĚĎ</strong>: Nejjednodušší je kontaktovat mne <a href=\"http://praveted.info/#kontakt\"> emailem nebo telefonicky</a>. Na prvním setkání si ujasníme, co od terapie očekáváte, co by se mělo stát, a jak poznáme, že se to skutečně stalo. Pokud nebudete očekávat něco, co Vám nemohu nabídnout, a vzájemně si sedneme, domluvíme se na termínech dalších setkání. Většinou navrhuji setkávat se jednou týdně nebo jednou za dva týdny na 60 minut. Osobní setkání je možné v Praze, ale nabízím také terapii přes telefon nebo jako videorozhovor přes internet pomocí běžně dostupných aplikací.</p>\r\n\r\n<p><strong>OTÁZKA</strong>: Dozví se někdo další, že chodím na terapii?<br />\r\n<strong>ODPOVĚĎ</strong>: Vše je zcela důvěrné. O tom, že na terapii chodíte a o čem spolu mluvíme nikoho neinformuji. Pokud chcete, můžete přijít i anonymně.&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>OTÁZKA</strong>: A kolik to stojí?<br />\r\n<strong>ODPOVĚĎ</strong>: Individuální terapie 60 minut: 1800Kč<br />\r\nIndividuální terapie 80 minut: 2300Kč<br />\r\nPárová terapie 80 minut: 2500Kč<br />\r\nPokud se nacházíte v obtížné finanční situaci, je možné dohodnout slevu.<br />\r\nSetkání můžete vždy 24 hodin předem zrušit. Pokud ho nezrušíte a nepřijdete, je třeba setkání uhradit.</p>\r\n\r\n<p>Kromě klasické formy terapie nabízím také <a href=\"/terapeuticke_prochazky\">terapii na procházce v přírodě</a>.</p>\r\n\r\n<p class=\"rteindent1\"><strong>OTÁZKA</strong>: Můžete mi o sobě říci něco bližšího?<br />\r\n<strong>ODPOVĚĎ</strong>: Rád :) <a href=\"/#kontakt\">Zde najdete pár slov a o mě a kontakt. </a></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','page',0,10,10,'und',0,'<div class=\"rtecenter\"><img src=\"/images/terapie_borsov.jpg\" /></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong>Therapeutic meeting is also possible online.</strong></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>QUESTION</strong>: What does the therapy actually offer?<br />\r\n<strong>ANSWER</strong>: It is you who defines the goals and makes the choice to take a particular course of action. The usual goal is to <strong>better cope with difficult life situations and personal problems</strong> related to family, relationships, work or health. You can bring any topic to the therapy.<br />\r\nMy aim is <strong>to provide understanding and a safe space</strong> where you can deal with your experiences, face difficult emotions and gradually understand them better.<br />\r\nI do not try to explain your experience within the framework of a theory <strong>and I don\'t judge your views or behavior as good or bad</strong>. Instead, we can explore together what is and isn\'t useful for you. <strong>I will not give you any advice</strong> on how to solve your problems, but I can help you know yourself better and use this knowledge in your life.<br />\r\nI can also offer you simple meditation <strong>exercises for coping with stress, relaxing the body and calming the mind</strong>. I\'m not a psychiatrist, so I don\'t prescribe medication.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>QUESTION</strong>: It is still not clear to me how this works.<br />\r\n<strong>ANSWER</strong>: Most of the time we\'ll just talk. What exactly happens during therapy could vary significantly for different people. <strong>The easiest way to find out is simply to try it and see for yourself whether the therapy suits you or not.</strong>.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>QUESTION</strong>: Okay. And how would we meet?<br />\r\n<strong>ANSWER</strong>: The easiest way is to contact me by <a href=\"#kontakt\"> mail or phone</a>. During the first session, we can just talk about what you expect from the therapy and how we would assess if it works for you. If you don\'t expect something I cannot offer and we are comfortable with each other, we will make appointments for the following sessions. I usually suggest meeting once a week for 50 minutes. In Prague, personal meetings are possible, but phone or Skype sessions are also an option.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>QUESTION</strong>: And how much does it cost?<br />\r\n<strong>ANSWER</strong>: 60min session is 1500Kč, 80m session is 2000Kč.<br />\r\nFor couples 80m session is 2200Kč.<br />\r\nIf you find yourself in a difficult financial situation, the price could be adjusted.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<table align=\"left\" border=\"0\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"1\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div><img alt=\"\" src=\"/images/honza_UK_400.jpg\" style=\"width:200px\" /></div>\r\n\r\n			<div><strong><em>Jan Burian</em></strong><em>, PhD.</em><br />\r\n			honzaburian@seznam.cz<br />\r\n			+420 608 214 854</div>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"vertical-align:top\">\r\n			<p><a name=\"jan\"></a><strong>QUESTION</strong>: Can you say more about yourself?<br />\r\n			<strong>ANSWER</strong>: I did four years of integfrative mindfulness-based psychotherapy training. Since 2013 I\'m teaching stress-reduction methods based on <a href=\"http://en.wikipedia.org/wiki/Mindfulness_%28psychology%29\"> mindfulness</a> – the open and kind awareness of the present moment. I live in Prague with my wife and son.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<hr />','','full_html'),('node','page',0,11,11,'und',0,'<div style=\"text-align: center;\">&nbsp;\r\n<h1>Víkend v přítomnosti</h1>\r\n\r\n<p><strong>19. - 21. května 2023</strong></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><br />\r\n<img alt=\"\" src=\"images/skala_schody.jpg\" style=\"height:269px; width:359px\" /></p>\r\n\r\n<p><em>Skála u Humpolce, místo konání Víkendu v přítomnosti</em></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n</div>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top; width:517px\">\r\n			<p>Víkend pro všechny, kteří chtějí potkat staré přátele i nové známé, společně prožít pohodové chvíle a zároveň se častěji zastavovat a plně si uvědomovat, jaké bohatství nám přináší přítomný okamžik.<br />\r\n			Víkend je věnován <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\" target=\"_blank\">meditaci všímavosti (mindfulness)</a> nebo též meditaci vhledu (<em>vipassana</em>). Pokud nemáte s meditací zkušenost, dostanete jednoduché a srozumitelné instrukce. Nicméně nepůjde o intenzivní meditační ústraní. Zbude nám čas na procházky v přírodě, rozhovory, společnou práci v kuchyni a&nbsp; prožitkové hry.<br />\r\n			Při všech činnostech, v průběhu celého dne, se zkusíme častěji zastavovat u plně prožívat přítomnost. A věnujeme čas také tomu, abychom se navzájem seznámili a mohli spolu sdílet své zkušenosti. Je to příležitost poznat meditující přátele, učit se od sebe navzájem a prožít spolu příjemný víkend. Víkend je otevřený pro každého, respektujeme různé náboženské a duchovní cesty.</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">Víkendem provází <a href=\"/honza_burian\">Honza Burian</a><br />\r\n			&nbsp;</p>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img src=\"images/skala2_small.jpg\" /></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><em>Louka před domem</em></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/zahrada.jpg\" style=\"height:112px; width:250px\" /></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><em>Kopretinová zahrada</em></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><em><img alt=\"\" src=\"/images/lipa.jpg\" style=\"width:250px\" /></em></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><em>Lípa pod kterou se krásně medituje :)</em></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/kuchyn.jpg\" style=\"width:250px\" /></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><em>Kuchyň s kachlovými kamny</em></div>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:12px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top; width:516px\">\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><br />\r\n			<img src=\"images/skala1_small.jpg\" />. .<img src=\"images/skala3_small.jpg\" /></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><em>Dvůr a meditační místnost</em></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<p><strong>Místo konání</strong>: Bývala fara, Skála u Humpolce, <a href=\"http://www.mapy.cz/zakladni?x=15.5298329&amp;y=49.5764947&amp;z=10&amp;source=ward&amp;id=9812\" target=\"_blank\">mapa</a><br />\r\n			Více na <a href=\"http://www.skalnifara.cz\">www.skalnifara.cz</a></p>\r\n\r\n			<p><strong>Začátek: </strong>pátek, začínáme večeří v 18 hodin</p>\r\n\r\n			<p><strong>Ukončení: </strong>neděle, odjezd cca v 15 hodin</p>\r\n\r\n			<p><strong>Příspěvek na ubytování s jídlem: 3300 Kč</strong><br />\r\n			Dále bude možnost dát na místě <a href=\"/dana\">dobrovolný příspěvek</a> pro učitele a kuchaře.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Kontakt a přihláška:</strong> <strong>Závaznou&nbsp;přihlášku</strong> obsahující Vaše <strong>jméno a telefon</strong> zašlete prosím na mailovou adresu: <strong>burian@praveted.info</strong><br />\r\n			Rádi zodpovíme jakékoliv dotazy. V případě nutnosti můžete zavolat na telefon: +420 608 214 854</p>\r\n\r\n			<p>Budeme vděční, když s přihláškou nebudete čekat na poslední chvíli, abychom měli přehled, kolik je zájemců. Kapacita objektu je omezena a může se rychle naplnit.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Pravidla:</strong> Abychom se vzájemně nerušili a vytvořili bezpečné prostředí, budou na víkendu platit tato pravidla:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Účast na všech aktivitách je dobrovolná.</strong></li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Ušlechtilé mlčení</strong>:\r\n\r\n				<ul>\r\n					<li>V časech vyhrazených tiché meditaci budeme mluvit pouze, pokud to bude nezbytně nutné.</li>\r\n				</ul>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Budeme dodržovat Pět etických předsevzetí: </strong>\r\n\r\n				<ol>\r\n					<li>Nezraňovat živé bytosti</li>\r\n					<li>Nebrat, co není dáváno</li>\r\n					<li>Zdržet se smyslové nestřídmosti (sexualita, přejídání, lenost apod.)</li>\r\n					<li>Nemluvit nepravdivě nebo zraňujícím způsobem</li>\r\n					<li>Neomamovat mysl drogami (včetně alkoholu)</li>\r\n				</ol>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong>Vezměte si s sebou:</strong> teplý spacák, meditační polštář pokud ho máte, nepromokavou bundu, pevné boty a přezůvky.</p>\r\n\r\n			<p>Ani v chladnějších měsících se nemusíte obávat zimy, v každé místnosti jsou velká kamna, v kuchyni navíc velká kachlová kamna.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p><br />\r\n<!--\r\n      <hr style=\"width: 100%; height: 2px;\"><span style=\"font-weight: bold;\">\r\nProgram Otevřeného meditačního víkendu</span>\r\n\r\n\r\n      \r\n\r\n      <div style=\"margin-left: 40px;\">\r\n<b>Pátek</b>\r\n18:00 – Večeře a ubytování\r\n\r\n20:00 –  Setkání, seznámení s programem a rozhovor o meditaci\r\n\r\n21:30 –&nbsp; Meditace laskavosti (mettá)\r\n\r\n<b>Sobota</b>\r\n06:00 – Vstáváme\r\n\r\n06:30 - Meditace v pohybu (spojuje prvky jógy, tai-chi a podobných cvičení)\r\n\r\n07:00 – Meditace v sedě\r\n\r\n08:00 – Snídaně\r\n\r\n09:00 – Meditace v chůzi / dobrovolná všímavá pomoc v kuchyni a při úklidu\r\n\r\n10:00 – Meditace v sedě\r\n\r\n11:00 – Meditace v chůzi\r\n\r\n12:00 – Meditace v sedě\r\n\r\n13:00 – Oběd\r\n\r\n14:00 – Volno / dobrovolná všímavá pomoc v kuchyni a při úklidu\r\n\r\n15:00 – Meditační procházka a meditace v přírodě / Volná meditační praxe \r\n\r\n16:00 – Volná meditace \r\n\r\n18:00 – Lehká večeře\r\n\r\n19:00 – Volná meditace \r\n\r\n20:00 – Všímavý rozhovor o meditaci\r\n\r\n21:00 – Meditace laskavosti (mettá)\r\n\r\n21:30 – Meditace pod širým nebem (pokud bude hezky)\r\n\r\n<b>Neděle</b>\r\n06:00 – Vstáváme\r\n\r\n06:30 - Meditace v pohybu\r\n\r\n07:00 – Meditace v sedě\r\n\r\n08:00 – Snídaně\r\n\r\n09:00 – Volná meditace / dobrovolná všímavá pomoc v kuchyni a při\r\núklidu\r\n\r\n12:00 – Všímavý rozhovor o meditaci\r\n\r\n13:00 – Oběd\r\n\r\n14:00 – Volná meditace / Meditační procházka \r\n\r\n15:00 – Všímavý úklid a balení\r\n\r\n16:00 – Odjezd\r\n      </div>  --></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div style=\"text-align: center;\"><strong>Těšíme se na Vás :-)</strong></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','<table border=\"0\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><img src=\"images/skala_orez.jpg\" style=\"width:150px\" /></td>\r\n			<td>\r\n			<div><em>Meditovat začínáme, pokud se otevřeme tomu, co se právě děje v našem těle a mysli.</em></div>\r\n			Víkend je věnován tradiční <a href=\"/meditace_vsimavosti_mindfulness\" target=\"_blank\">meditaci vhledu</a> (vipassana), ale také dalším meditačním cvičením, vhodným pro každodenní život. A věnujeme čas také tomu, aby se meditující navzájem seznámili a mohli spolu sdílet své zkušenosti.\r\n\r\n			<div><a href=\"/OMV\">Otevřený meditační víkend</a> - 26.-28.9. 2014.</div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','full_html'),('node','page',0,12,12,'und',0,'<div class=\"rtecenter\"><img src=\"images/cat-and-dog-1small.png\" /></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top; width:622px\">\r\n			<p>Společně s mým kamarádem a kolegou Markem Vichem vás zveme na netradiční víkend v přírodě, který se bude věnovat rozvoji <strong>všímavosti (mindfulness) ve vztazích</strong>.</p>\r\n\r\n			<p>Udržování všímavosti ve vztahu k druhému člověku přináší <strong>větší porozumění sobě a empatii k druhým</strong>. Můžeme rozvíjet prospěšné a omezovat neprospěšné komunikační návyky, a postupně <strong>vyjasňovat a uzdravovat mezilidské vztahy</strong>.</p>\r\n\r\n			<p>Díky všímavosti můžeme získat vhled do své zranitelnosti - jak lpíme na tom, aby nás druzí ocenili, a jak se obáváme, že nás odmítnou. Díky vhledu můžeme zvládnout své obavy, být méně závislí na názorech druhých a přijmout svoji nedokonalost.<strong> Lpění na vztazích je postupně nahrazováno otevřeností a přátelstvím a zároveň i schopností jasně vyjádřit, co je pro mne důležité.</strong></p>\r\n\r\n			<p>Nejedná se pouze o cvičení v komunikačních dovednostech. Někdy ani není nutné mluvit. <strong>Stačí si jen všímat toho, co právě teď prožívám spolu s&nbsp;druhým clověkem v přítomném okamžik</strong>u. Během víkendu bude prostor i pro drobná meditační cvičení a hry, vhodné pro každodenní život. Ráno si můžeme vyzkoušet meditaci při (nenáročném) pohybu a bude čas i na meditační procházku v přírodě. Zbyde také dostatek volného času pro zábavu a odpočinek.</p>\r\n\r\n			<p>Víkend je součástí širšího programu <strong>Relational Mindfuleness Training</strong> (RMT), který jsme společně s&nbsp;Markem vyvinuli,&nbsp; abychom využili potenciálu všímavosti při zvládání každodenních společenských situací v osobním i pracovním životě.</p>\r\n\r\n			<p>Praktická cvičení, která jsou jádrem RMT, pomáhají <strong>lépe vnímat vlastní pocity a myšlenky během mezilidské interakce, empaticky vnímat druhého člověka a lépe si uvědomovat dynamiku vztahů mezi jednotlivci i ve větších skupinách.</strong></p>\r\n\r\n			<p>Rozvoj metody RMT je od svého začátku úzce spojen s vědeckým výzkumem. Dle první úspěšně realizované studie na VŠE v Praze účast v 8- týdenním RMT výcviku vedla<strong> k vyšší bdělosti v každodenních situacích, lepšímu zvládání náročných životních situací, ke zlepšení komunikačních dovedností a zvýšení empatie</strong>.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Účastníci kurzů RMT také často uvádí, že jim kurz pomohl cítit více sebedůvěry a bezpečí v mezilidských vztazích.</strong></p>\r\n\r\n			<p>Těšíme se na Vás,</p>\r\n\r\n			<p>Honza a Marek</p>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:7px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top; width:552px\">\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img src=\"images/skala1_small.jpg\" />. <img src=\"images/skala3_small.jpg\" /><br />\r\n			<em>Dvůr a meditační místnost</em><br />\r\n			&nbsp;</div>\r\n\r\n			<p><strong>Místo konání</strong>: Bývala fara, Skála u Humpolce, <a href=\"http://www.mapy.cz/zakladni?x=15.5298329&amp;y=49.5764947&amp;z=10&amp;source=ward&amp;id=9812\" target=\"_blank\">mapa</a>, více na <a href=\"http://www.skalnifara.cz\">www.skalnifara.cz</a><br />\r\n			<br />\r\n			<strong>Začátek: </strong>pátek 21. října , začínáme večeří v 18 hodin<br />\r\n			<br />\r\n			<strong>Ukončení: </strong>neděle 23. října, odjezd cca v 15 hodin<br />\r\n			<br />\r\n			<strong>Cena:</strong>&nbsp;1800 Kč&nbsp; - Příspěvek pokrývá náklady za dvě noci ubytování, veškeré jídlo a organizaci.<br />\r\n			Příspěvek nezahrnuje odměnu pro lektory. Příspěvek pro lektory je opravdu dobrovolný! Jde nám o to, aby peníze nebyly překážkou pro účast na kurzu. Pokud budete chtít přispět, tak orientačně 500 - 2000Kč.<br />\r\n			<br />\r\n			<strong>Lektoři:</strong> <a href=\"/kontakt\">Honza Burian</a> a <a href=\"#lektori\">Marek Vich</a>.<br />\r\n			<br />\r\n			<strong>Kontakt a přihláška:</strong> <strong>Závaznou&nbsp;přihlášku</strong> obsahující Vaše <strong>jméno a telefon</strong> zašlete prosím na mailovou adresu:<br />\r\n			<strong>honzaburian zavináč seznam.cz</strong><br />\r\n			Rádi zodpovíme jakékoliv dotazy. V případě nutnosti můžete volat <a href=\"/kontakt\">Honzovi</a> na telefon: +420 608 214 854 Budeme vděční, když s přihláškou nebudete čekat na poslední chvíli, abychom měli přehled, kolik je zájemců. Kapacita objektu je omezena na 15 míst a může se rychle naplnit.<br />\r\n			<br />\r\n			<strong>Pravidla:</strong> Abychom se vzájemně nerušili a vytvořili bezpečné prostředí, budou na víkendu platit tato pravidla:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Účast na všech aktivitách je dobrovolná.</strong></li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Ušlechtilé mlčení</strong>:\r\n\r\n				<ul>\r\n					<li>Dopoledne budeme mluvit pouze, pokud to bude nezbytně nutné. Výjimkou jsou ovšem bloky všímavého rozhovoru.</li>\r\n				</ul>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Budeme dodržovat Pět etických předsevzetí: </strong>\r\n\r\n				<ol>\r\n					<li>Nezraňovat živé bytosti</li>\r\n					<li>Nebrat, co není dáváno</li>\r\n					<li>Zdržet se smyslové nestřídmosti (sexualita, přejídání, lenost apod.)</li>\r\n					<li>Nemluvit nepravdivě nebo zraňujícím způsobem</li>\r\n					<li>Nezatemňovat mysl drogami (včetně alkoholu)</li>\r\n				</ol>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n			<strong>Vezměte si s sebou:</strong> spacák nebo prostěradlo a deku na spaní, podložku na sezení (stačí deka), meditační polštář, nepromokavou bundu, pevné boty a přezůvky .</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top; width:622px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"width:7px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top; width:552px\">&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top; width:622px\">\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a id=\"lektori\" name=\"lektori\"></a><img alt=\"\" src=\"https://media.licdn.com/mpr/mpr/shrinknp_200_200/AAEAAQAAAAAAAAUmAAAAJGMyZjgzYjUzLTZjNTgtNDk5Ny05NGYzLTVlNzQ5MDM1NTQ0YQ.jpg\" /></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><em>Marek Vich </em></p>\r\n\r\n			<p>Na začátku vysokoškolského studia jsem se začal věnovat osobnímu rozvoji a manažerskému vzdělávání. Jako kouč a konzultant jsem měl možnost spolupracovat se stovkami lidí z&nbsp;nejrůznějších oborů ziskového i neziskového sektoru. Postupem času jsem odhalil, že jedním z&nbsp;úskalí dnešních společností je právě nedostatečná dovednost soustředit se, důvěřovat svým spolupracovníkům, dávat i přijímat zpětnou vazbu a zvládat emočně náročné situace. Právě z&nbsp;toho důvodu jsme vytvořili metodu Relational Mindfulness Training (RMT) která má za cíl pomáhat lidem lépe zvládat každodenní výzvy, které mohou při interakci s&nbsp;ostatními nastat.</p>\r\n\r\n			<p>Na katedře psychologie na VŠE v Praze se věnuji vědeckému zkoumání mindfulness a metody RMT. Zároveň jsem zapálený praktikující Mahajánového a Vajrajánového buddhismu a Dzogchenu.</p>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:7px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top; width:552px\">\r\n			<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/honza_UK_400.jpg\" style=\"height:220px; width:170px\" /><br />\r\n			<em>Honza Burian</em></p>\r\n\r\n			<p class=\"rteleft\">Vedu kurzy <a href=\"http://praveted.info/co_je_mindfulness\">všímavosti (mindfulness)</a> zaměřené na <a href=\"http://praveted.info/mindfulness\">zvládání stresu</a> a emocí. Nabízím také <a href=\"http://praveted.info/terapie\">psychoterapii</a> založenou na empatickém naslouchání, prožívání emocí a vnímání těla. Profesně se dále věnuji rozvoji empatie a všímavosti při <a href=\"http://praveted.info/NVC\">komunikaci</a> a mediaci.</p>\r\n\r\n			<p>Absolvoval jsem psychoterapeutický výcvik v satiterapii a trénink pro lektory <a href=\"http://praveted.info/MBSR\">MBCT</a> organizovaný <a href=\"http://oxfordmindfulness.org/\">Oxfordským centrem pro mindfulness</a>. Podílel jsem se na prvním <a href=\"http://praveted.info/cesky_vyzkum\">českém neurovědeckém výzkumu meditace všímavosti</a>. Vedu <a href=\"http://praveted.info/vsimavy#Lotus\">meditační skupinu</a> v pražském Centru Lotus a meditační ústraní. Jako dobrovolník pomáhám rodinám, které pečují o své umírající, v hospici <a href=\"http://cestadomu.cz/\" target=\"blank\">Cesta domů</a>.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><img src=\"images/skala2_small.jpg\" /></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><em>Louka před farou</em></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n<div style=\"text-align: center;\"><strong>Těšíme se na Vás :-)</strong></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,13,13,'und',0,'<p><div align=\"center\">\r\n<iframe src=\"//player.vimeo.com/video/51142172?title=0&amp;byline=0&amp;color=ffffff\" width=\"400\" height=\"300\" frameborder=\"0\" webkitallowfullscreen mozallowfullscreen allowfullscreen></iframe>\r\n<i>Meditovat můžeme i uprostřed ruchu velkoměsta</i></div>\r\n</p>\r\n<br>\r\n\r\nUdržovat všímavost můžeme v jakékoliv pozici, dokonce i při chůzi, práci či při rozhovoru.\r\nVolba pozice však může ovlivnit zda posílíme uvolnění či energii. Přílišné uvolnění vede k ospalosti nebo otupělosti. Nadbytek energie vede k roztěkanosti a zmatku. Ideální je, aby uvolnění a energie byly v rovnováze.Proto je vhodné věnovat pozornost následujícím doporučením:\r\n<ul>\r\n<li>\r\nPozice v leže je uvolňující. Pozice ve stoje či při chůzi dodává energii. Pozice v sedě je vyrovnaná.\r\n</li>\r\n<li>\r\nPokud stojíte či sedíte, zaujměte uvolněnou, ale důstojnou a vzpřímenou pozici. Pokud je to možné, uvolněte ramena a krk.  \r\n</li>\r\n<li>\r\nPokud sedíte, můžete položit ruce na stehna nebo je složit do klína. Pokud sedíte na židli, položte chodila celou plochou na zem a neopírejte se o opěradlo, nebo se opírejte jen lehce. Pokud sedíte na zemi, dejte si pod zadek dostatečně vysoký polštář. Klekněte si nebo seďte s nohami volně složenými před sebou. Není nutné zaujímat tzv. lotosovou pozici. Důležité je, aby pozice byla pohodlná a nic vás zbytečně nebolelo. Pokud sedíte s nohami složenými před sebou, kolena by měla zůstat na zemi nebo je podložte polštářem či dekou, aby byla pozice stabilní.  \r\n</li>\r\n<li>\r\nPokud stojíte, rozkročte se na šíři ramen a nepropínejte nohy v kolenou, spíš je lehce pokrčte. Vnější hrany chodidel by měli být rovnoběžné.  \r\n</li>\r\n<li>\r\nPokud meditujete v leže na zádech a nechcete usnout, můžete pokrčit nohy v kolenou a pokrčit jednu paži v lokti a nechat ji ve vzduchu.\r\n</li>\r\n<li>\r\nPři meditaci v chůzi sledujte přirozené tempo své chůze, není nutné chodit zvlášť pomalu či rychle (ale je to možné, pokud vnímáte, že vám to pomáhá udržet všímavost). \r\n</li>\r\n</ul>\r\nBerte to vše jako doporučení, nikoliv jako příkazy. Základní pravidlo je: Cokoliv, co Vám pomáhá udržet pozornost v přítomném okamžiku, je v pořádku. \r\n<div align=\"center\"><a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si sami některou meditací všímavosti.</a></div>\r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,14,14,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/maf_small_border.jpg\">\r\n<i>Vnímejte své tělo s přátelským zájmem.</i></div>\r\n<br>\r\nTato meditace je vhodná, pokud trpíte tělesným napětím, svalovými bolestmi (většina bolestí zad a šíje) a potřebujete si odpočinout. Tělesné uvolnění je také vhodné, pokud chcete usnout - pak je možné meditovat v leže, v pozici ve které jste zvyklí usínat.\r\nVěnujte se svému tělu s přátelským zájmem. Při meditaci postupně procházíme jednotlivé části těla. Pokud něco rozptýlí vaši všímavost (myšlenky, nepříjemné pocity, zvuky apod.), zaznamenejte je a jemně a laskavě přiveďte pozornost zpátky k tělu. Není důležité, zda budete pokračovat přesně tam, kde jste skončili. Není nutné lpět na přesném pořadí, ve kterém části těla procházíte.\r\nMůžete si přečíst i podrobnější instrukce o vhodné <a href=\"/meditacni_instrukce\">poloze při meditaci</a>.\r\n\r\nMůžete si poslechnout <a href=\"/files/Meditace_Prochazeni_tela.mp3\">nahrávku této meditace</a>.\r\n<br>\r\n<b>Instrukce</b>\r\n\r\n<i>Pokud je pro vás obtížné zapamatovat si podrobně tuto instrukci, stačí si zapamatovat, že tělo procházíme postupně z jednoho konce na druhý. Není zásadní rozdíl v tom, jestli začínáme od nohou nebo od hlavy.</i>\r\n\r\nPohodlně se posaďte nebo si lehněte. \r\n\r\nPokud je vám to příjemné, zavřete nebo přivřete oči.\r\n\r\nZaposlouchejte se do okolních zvuků.\r\n\r\nPovšimněte si naladění mysli. Je mysl jasná a klidná? Nebo je zmatená a neklidná?\r\n\r\nJe v mysli přítomno chtění - například chci se uvolnit? Je v mysli přítomna obava - například obávám, že se neuvolním? \r\nSledujte mysl takovou jaká právě je, nemusíte posuzovat, zda je to dobře či špatně.\r\n\r\nPovšimněte si v jaké pozici je teď vaše tělo. Vnímejte své tělo s přátelským zájmem.  \r\n\r\nPovšimněte si kde a jak se tělo dotýká země či jiné opory. Sledujte chvíli tento dotek\r\n\r\nPřesuňte pozornost k pravému chodidlu. \r\n\r\nPovšimněte si doteků na kůži.\r\n\r\nPovšimněte si pocitů uvnitř chodidla.\r\n\r\nPovšimněte si zda cítíte v chodidle nějaké napětí.\r\n\r\nPokud ano, nesnažte se ho uvolnit, Jen sledujte, jak se  mění. \r\n\r\nPodobný způsobem pozorujte ostatní části těla. Věnujte každé části těla dostatek času, abyste si důkladně povšimli doteků na kůži, pocitů uvnitř části těla a napětí. Napětí se nesnažte uvolnit, jen sledujte, jak se mění. Můžete do místa napětí vést nádech a zase z něj vydechovat a tím napětí prodýchávat.  \r\n\r\nPřesuňte pozornost k pravému lýtku, pravému kolenu, pravému stehnu, pravé kyčli.\r\n\r\nPřesuňte pozornost k levému chodidlu, levému lýtku, levému kolenu, levé kyčli.\r\n\r\nPřesuňte pozornost do oblasti kolem konečníku a stydké kosti, do oblasti kříže, břicha, hrudi, ramen.\r\n\r\nPřesuňte pozornost k pravé dlani, pravému předloktí, pravé paži. \r\n \r\nPřesuňte pozornost k levé dlani, levému předloktí, levé paži.\r\n\r\nPřesuňte pozornost ke krku a šíji, k zadní části hlavy, čelu, oblasti kolem očí, oblasti kolem úst, k lícím a žvýkacím svalům.\r\n\r\nPřesuňte pozornost dovnitř hlavy, dovnitř úst a krku, dovnitř hrudi, dovnitř břicha. \r\n\r\nVnímejte celé své tělo. Vnímejte jak se tělo nadechuje a vydechuje.\r\n\r\nMůžete dál pokračovat ve všímavém nadechování a vydechování nebo znovu začít procházet celé tělo. Můžete také obrátit pozornost na místo, kde cítíte napětí a prodýchávat ho. \r\n\r\n<br>\r\n<div align=\"center\">Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,15,15,'und',0,'Tuto stránku bych chtěl věnovat učitelům meditace všímavosti (mindfulness), kteří mne inspirovali. \r\n\r\n<table>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"/images/Kabat_Zinn.jpg\"> <td>\r\n<td><a target=\"blank\"href=\"http://en.wikipedia.org/wiki/Jon_Kabat-Zinn\"> Jon Kabat-Zinn</a> vytvořil na základě meditace všímavosti program pro <a href=\"/MBSR\">snižování stresu (MBSR)</a>, který je využíván ve zdravotnictví a podložen přesvědčivým <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">vědeckým výzkumem</a>.  </td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"/images/tnh_flower\"> <td>\r\n<td><a target=\"_blank\" href=\"/tnh\">Thich Nhat Hanh</a>, vietnamský zenový mnich a mírový aktivista, je jedním z nejvýznamnějších současných představitelů angažovaného buddhismu. </td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"/images/toni2.jpg\"> <td>\r\n<td> <a href=\"/toni_packer\">Toni Packer</a> buddhistická, zenová učitelka, která přestala být buddhistická, zenová i učitelka. Můžete si přečíst výběr z jejích <a href=\"/toni_packer\">přednášek přeložených do češtiny</a>.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"http://ziebinnenzijde.nl/wp-content/uploads/2013/06/Gregory-Kramer-copyright-lucy-lambriex2.jpg\"> <td>\r\n<td><a target=\"blank\" href=\"http://metta.org/teacher/gregory-kramer/\"> Gregory Kramer</a> je autor meditace <a href=\"http://metta.org/insight-dialogue-3/\">Insight Dialogue</a>, která rozvíjí <a href=\"/?q=vsimavy\">všímavost při rozhovoru</a>.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"http://2.bp.blogspot.com/-HjKv22uUYZ8/UHuRTqX-KQI/AAAAAAAABkU/kTvSVElrWno/s1600/JeffOliver.jpg\"> <td>\r\n<td><a href=\"/?q=jeff_oliver\"> Jeff Oliver</a> inspiruje svým otevřeným stylem meditace, která klade důraz na všímavost v každodenním životě.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"/images/bodhi_leaf.jpg\"> <td>\r\n<td> Mezi další učitele, kteří mne inspirovali patří <a target=\"_blank\" href=\"http://www.bhavana.cz/cs/AshinTejaniya\">Syadaw U Tejaniya</a>,  bhante <a target=\"_blank\" href=\"http://www.sujiva.wz.cz/\">Sujiva</a> a bhante Pemasiri. </td >\r\n</tr>\r\n</table>\r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,16,16,'und',0,'<B>Úvod:</B>\r\n<P >Tato meditace je vhodná, když se potřebujete uvolnit a získat oporu uprostřed stresující situace. Stres prožíváme jako tělesné či psychické napětí. Tělesného napětí je snazší si povšimnout. Proto se nejprve vrátíme zpět ke svému a tělu a dechu. Když si všímáme tělesné napětí, dochází postupně k jeho uvolnění. Není nutné vyvíjet zvláštní úsilí, aby se napětí uvolnilo, stačí pouze napětí sledovat a  všímat si jak se neustále proměňuje (chvěje se, přemisťuje, pálí apod.). Podobné je to i s napětím v mysli. Napětí se v mysli projevují v podobě různých nepříjemných pocitů, myšlenkových soudů a emocí (zejména různé odstíny odporu jako je strach, vztek, nenávist, hnus, lítostivost, otupělost apod.). I napětí v mysli se může uvolnit, pokud si napětí s hlubokým zájmem povšimneme, ať už je jakkoliv nepříjemné a neposuzujeme ho jako dobré či špatné. Takové přijetí neznamená bezmocnou pasivitu, ale vyžaduje naopak správné úsilí v podobě jemného, laskavého zájmu. \r\n</P>\r\n<P >Pokud máte k dispozici dostatek času a relativně klidný prostor (může to být i veřejný prostor, kde vás přímo nikdo neruší),  může meditace trvat několik minut.  Ale v případě potřeby můžete meditaci zkrátit jen na několik sekund, ve kterých s každým nádechem a výdechem projdete jednotlivé fáze meditace (Povšimnete si prostředí, doteků a napětí v těle, dechu, prodýchejte tělo ... povšimněte si pocitů, naladění mysli, myšlenek uvědomte si znovu okolní prostředí).</P>\r\n<B>Pozice:</B>\r\n<P >Zaujměte<B> uvolněnou, ale důstojnou a vzpřímenou pozici</B> . Můžete  sedět i stát. \r\nUvolněte ramena.  Pokud sedíte můžete položit ruce na stehna nebo je složit do klína. Pokud sedíte na židli, položte chodila celou plochou na zem a neopírejte se o opěradlo, nebo se opírejte jen lehce. Pokud sedíte na zemi, dejte si pod zadek dostatečně vysoký polštář a klekněte si nebo seďte se zkříženýma nohama. Aby byla pozice stabilní, kolena by měla zůstat na zemi nebo je podložte polštářem či dekou.  Pokud stojíte, rozkročte se na šíři ramen a nepropínejte nohy v kolenou, spíš je lehce pokrčte. \r\n</P>\r\n<B>Instrukce:</B>\r\n<P >Povšimněte si <B>na jakém místě se právě teď nacházíte</B>. Kdo je tady s vámi?\r\nNemusíte o tom přemýšlet, jen chvíli vnímejte, jak na vás toto místo právě teď působí.</P>\r\n\r\n<P >Pokud nemáte zavřené oči, povšimněte si, jaké <B>barvy a tvary</B> vidíte.</P>\r\n\r\n<P >Pokud to situace dovoluje, je možné zavřít či přivřít oči.  \r\n</P>\r\n\r\n<P >Jaké <B>zvuky</B> slyšíte? \r\n</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si v jaké <B>pozici</B> je teď vaše tělo. \r\n</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si kde a jak se tělo dotýká země či jiné opory. Sledujte chvíli tento<B> dotek</B>. Můžete si uvědomit kvality doteku jako je tvrdost, měkkost, teplo a chlad.  Chladný nebo horký?</P>\r\n\r\n<P > Můžete sledovat i další doteky – dotek šatů na pokožce, dotek rtů, počitky na dlaních.</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si <B>celého těla</B>.</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si zda uvnitř těla, v ramenech či v obličeji cítíte nějaké <B>napětí</B>.\r\nNemusíte posuzovat, zda to co cítíte je dobře či špatně. Nesnažte se napětí uvolnit, jen chvíli sledujte jakým způsobem se okamžik za okamžikem mění.</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si <B>jak tělo dýchá</B>. Nijak dech neovlivňujte, jen nechte tělo ať samo dýchá. Nepřemýšlejte o dýchání, jen sledujte co se v těle děje když dýchá.</P>\r\n\r\n<P >Když se tělo nadechuje povšimněte si, že se právě teď nadechuje. A když vydechuje, povšimněte si, že vydechuje.</P>\r\n\r\n<P >Sledujte chvíli nádech a výdech. Pokud si uvědomíte, že jste začali přemýšlet nebo něco odvedlo vaši pozornost od dýchání, jemně a laskavě přiveďte pozornost zpátky k dechu. </P>\r\n\r\n<P >… delší pauza …</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si opět <B>celého těla</B>.</P>\r\n\r\n<P >Cítíte teď <B>v těle nějaké napětí</B>? Můžete zkusit nadechovat a vydechovat do tohoto napětí, jemně ho prodýchat, a jen s ním zůstat, trpělivě a se zájmem sledovat jak se napětí a dech mění. </P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si jaké právě teď prožíváte <B>pocity</B> – jsou příjemné, nepříjemné, nebo něco mezi. Chvíli můžete sledovat jakým způsobem se pocity mění. </P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si <B>naladění mysli</B>. Je mysl jasná a klidná? Nebo je zmatená a neklidná? Sledujte mysl takovou jaká právě je, nemusíte posuzovat, zda je to dobře či špatně.</P>\r\n\r\n<P >Cítíte <b>v mysli napětí</b>? Toužíte po něčem nebo něco očekáváte? Chcete se něčeho zbavit nebo se něčeho bojíte? \r\nMůžete zkusit nadechovat a vydechovat do tohoto napětí, jemně ho prodýchat, a jen s ním zůstat, trpělivě a se zájmem sledovat jak se napětí a dech mění.</P>\r\n\r\n<P >Povšimněte si jaké <B>myšlenky</B> se právě teď objevují ve vaší mysli. Chvíli můžete sledovat jak myšlenky vznikají a zanikají.</P>\r\n\r\n<P >Nemusíte myšlenky nijak potlačovat, ale ani je následovat. Pokud myšlenky žádné nemáte, sledujte jaké to je, nemít myšlenky. Pokud jsou myšlenky naopak příliš pohlcující, sledujte toto pohlcování.</P>\r\n\r\n<P >Zaposlouchejte se do okolních <B>zvuků</B>.</P>\r\n\r\n<P >Pokud jste měli zavřené oči, otevřete je a vnímejte viděné<B> tvary a barvy</B>.</P>\r\n\r\n<P >Jak na vás působí <B>toto místo právě teď</B>? </P>\r\n\r\n<P >Všímavě ukončete meditaci a můžete zkusit <B>udržet všímavost i při dalších\r\nčinnostech</B>. </P>\r\n\r\n<a href=\"http://praveted.info/files/zakotveni_v_pritomnosti_final.mp3\">Vedená meditace \"Zakotvení v přítomnosti \" nahraná ve formátu mp3</a> (12MB)','','full_html'),('node','page',0,17,17,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align:top\">\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/honza_UK_400.jpg\" style=\"width:200px\" /> <!-- jan_burian_cut_border.jpg\"> --></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">Jan Burian, Ph.D. \r\nburian@praveted.info</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">+420 608 214 854</div>\r\n			</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td>\r\n			<p>Mým hlavním cílem je pomáhat lidem žít plnější a spokojenější život. Vytvářím pro Vás tyto stránky a vedu kurzy <a href=\"/co_je_mindfulness\">všímavosti (mindfulness)</a> zaměřené na <a href=\"/mindfulness\">zvládání stresu</a> a emocí. Nabízím také <a href=\"/terapie\">psychoterapii</a> založenou na empatickém naslouchání, prožívání emocí a vnímání těla. Profesně se dále věnuji rozvoji empatie a všímavosti při <a href=\"/NVC\">komunikaci</a> a mediaci.</p>\r\n\r\n			<p>Absolvoval jsem psychoterapeutický výcvik v satiterapii a trénink pro lektory <a href=\"/MBSR\">MBCT</a> organizovaný <a href=\"http://oxfordmindfulness.org/\">Oxfordským centrem pro mindfulness</a>. Od roku 2012 jsem vedl již desítky kurzů mindfulness nejen pro širokou veřejnost nebo firmy, ale např. i ve vězení. Podílel jsem se na prvním <a href=\"/cesky_vyzkum\">českém neurovědeckém výzkumu všímavosti</a>. Vedu <a href=\"/vsimavy#Lotus\">meditační skupinu</a> v pražském Centru Lotus a meditační ústraní. Jako dobrovolník pomáhám rodinám, které pečují o své umírající, v hospici <a href=\"http://cestadomu.cz/\" target=\"blank\">Cesta domů</a>.</p>\r\n			<!--Spolupracuji se sdružením <a target=\"blank\" href=\"http://www.osobnirozvoj.cz/\">Osobní rozvoj</a> -->\r\n\r\n			<p><em>... sbírám odvahu, abych si připustil nedostatky a dokázal je ocenit jako příležitost k růstu. Protože lotosy rostou z bahna. Učím se zůstat s tím, co se děje právě teď. Dotýkat se toho, co je tak nepříjemné, že před tím uhýbám ... a pouštět to, co je tak příjemné, že na tom ulpívám.</em></p>\r\n			Více o mě se můžete dozvědět např. z <a href=\"/video_meditace_vsimavosti\">videozáznamu přednášky Meditace všímavosti</a>.<br />\r\n			Pravidelně mne můžete potkat na <a href=\"/vecery_v_pritomnosti\">Večerech v přítomnosti</a> v centru Lotus.</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','','full_html'),('node','page',0,18,18,'und',0,'<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><br />\r\n&nbsp;</p>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align: top;\" width=\"50%\">\r\n			<div align=\"center\"><img src=\"/images/toni.jpg\" /></div>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p>Toni Packer se stala v průběhu 70. let minulého století buddhistickou zenovou učitelkou a nakonec nástupkyní zenového učitele <a href=\"http://en.wikipedia.org/wiki/Philip_Kapleau\">Philipa Kapleau</a> v Rochesterském zenovém centru (USA). Kladla důraz na poctivé zkoumání přítomného okamžiku a připravenost odhalit jakékoliv formy lpění. A to včetně těch nejpevnějších a nejhůře zachytitelných, jako je lpění na názorech a identifikace s nějakou skupinou.</p>\r\n\r\n			<p>Postupně zjišťovala, že tradiční způsob, jakým se zenový buddhismus vyučuje, je plný názorů a tradic, které je obtížné svobodně zkoumat. Týká se to rituálů, symbolů a zejména hierarchie. Toni například odložila róbu, která odlišuje studenty a učitele. Postupně začala opouštět i další tradiční pravidla a nakonec zjistila, že se již nemůže identifikovat s buddhismem.</p>\r\n\r\n			<p>Proto z centra odešla a založila centrum nové, které zprvu mělo ještě v názvu zen, ale později už to bylo jen centrum pro meditační zkoumání. Někdy se o ní říká, že byla buddhistická zenová učitelka, která přestala být buddhistická, zenová i učitelka.</p>\r\n\r\n			<p>Toni zemřela v srpnu 2013 ve věku 86 let.</p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n			</td>\r\n			<td width=\"1\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color: rgb(255, 255, 204);\" valign=\"top\" width=\"50%\">\r\n			<h1 align=\"center\"><span style=\"font-size:18px;\"><b>Právě teď</b></span></h1>\r\n\r\n			<div align=\"center\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div align=\"center\">Výběr z rozprav Toni Packer vydalo <a href=\"https://www.alferia.cz/prave-ted-11256/\">nakladetelství Alferia</a> v roce 2019.</div>\r\n\r\n			<div align=\"center\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div align=\"center\"><br />\r\n			<img src=\"/images/toni_obalka.jpg\" style=\"width: 250px;\" /></div>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">Přeložil Jan Burian<br />\r\n			&nbsp;</p>\r\n\r\n			<div align=\"center\">Ukázky kapitol:</div>\r\n\r\n			<div align=\"center\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div align=\"center\"><a href=\"/toni_o_toni\">O Toni Packer</a></div>\r\n\r\n			<div align=\"center\"><a href=\"/toni_osvobozeni\">Osvobození od představ</a></div>\r\n\r\n			<div align=\"center\"><a href=\"/toni_duvera\">Důvěra</a></div>\r\n\r\n			<div align=\"center\"><a href=\"/toni_zit_spolu\">Žít spolu</a></div>\r\n\r\n			<div align=\"center\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div align=\"center\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Další do češtiny přeložené rozhovory</strong></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"http://global21.cz/vyhybka.php?str=packerova_vztahy&amp;obor=spol\">Vztahy, láska a sexualita</a></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"http://global21.cz/vyhybka.php?str=Packerova_zivot&amp;obor=spol\">Život s dětmi</a></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">- - - - -</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"http://www.springwatercenter.org/teachers/packer/articles/\">Rozhovory v angličtině</a></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"http://www.springwatercenter.org/teachers/packer/\">Více informací o Toni</a></p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\" style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\" style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><strong>Výběr citátů Toni Packer</strong></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Skutečné zkoumání nemá žádnou metodu, žádné vyhodnocování – jen zájem, zranitelný a bez omezení, zájem o to, co se děje právě teď, uvnitř i venku. Ne slova, myšlenky nebo reakce na ně, jen prostá skutečnost.</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Můžeme zkoumat proč potřebujeme někým být – buddhistou, křesťanem, muslimem, židem? Kdo je ten někdo? Je to pojem, myšlenka, představa o nás samých? Nerozděluje nás právě to, že o sobě máme představy?</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Když jsme zraněni, dokáže se energie sjednotit v plném uvědomění - velmi, velmi tichém, otevřeném, nebráněném a zranitelném? Pokud takové uvědomění má příležitost volně pracovat, uděláme neuvěřitelný objev. Není nutné se bránit. Co je zraněné a bráněné je paměť!</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Když jsme podrážděni a je přítomna všímavost, pak místo navyklé reakce začneme naslouchat. Když jsou představy odhaleny a porozumíme jim, podráždění ztrácí svoji schopnost dráždit.</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Základní úzkosti z toho, že nebudeme nikdo, se dotkneme pouze, když na sobě opravdu pracujeme, pronikáme hluboko a nenecháme se zastavit. Když se úzkosti dotkneme, většinou okamžitě ucukneme. Lidská mysl chce něco, na čem by mohla lpět. Ale utečete tentokrát?</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Je na každém z nás, abychom v sobě viděli, pochopili a ukončili příčinu rozporu a utrpení. Pochopení, vhled, to samo o sobě je již ukončení utrpení. Ale není zde nikdo, kdo by přestal trpět. Když zde nikdo není (nikdo netrpí ani se nesnaží utrpení vyhnout) soucit vzniká sám od sebe. </i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Můžeme čelit nejistotě vyvolané neustálou změnou, a být otevření myšlenkám a pocitům, které nejistotu doprovázejí? Nebo lpíme na důvěře, že vše zůstane tak, jak bychom chtěli.</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Co je zač, ten mučivý strach z vlastní smrti? Můžeme mu dovolit, aby se rozvíjel a odhaloval a přitom ho tiše zkoumat a doprovázet, bez ohledu na to, jak silné je naše nutkání utéci?</i></p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p style=\"margin-bottom: 0cm; line-height: 100%\"><i>Můžeme na sobě lpět, protože se bojíme, že jeden druhého ztratíme, ale ovládání či vlastnění druhého nemá nic společného s láskou. Vlastnění je příčinou pýchy i strachu, závislosti a utrpení. Láska nezná strach a závislost. Nevlastní a není připoutaná. Skutečná láska nevytváří utrpení. </i></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>\r\n<style type=\"text/css\">p { margin-bottom: 0.25cm; line-height: 120%; }\r\n</style>\r\n</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','page',0,19,19,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\n<i>Tuto řeč přednesla Toni na konferenci \"Ženy v americkém Buddhismu\", kterou uspořádalo v roce 1984 Zenové centrum v Providence (Providence Zen Center).</i>\r\n<br>\r\nJsme muž, nebo žena, to je fakt. Máme také představu, že jsme „muž“, nebo „žena“. Nejen jednu představu, ale spoustu představ. Jsem „buddhistka“, to je jedna představa. Jsem „Američanka“ je další představa. Nezávisí to na faktu, že s sebou máme nějaké dokumenty, když jedeme do ciziny. Když to pečlivě prozkoumáme, zjistíme, že přemýšlet o sobě jako o Američance, buddhistce a ženě znamená být svázána představami, emocemi a pocity odloučení. \r\nNež jsem odjela na tuto konferenci,1 položila mi otázku jedna žena pracující v kuchyni v Centru Springwater. Začala u nás nedávno a byla aktivní v ženském hnutí. Zeptala se mne: „Co budeš těm lidem říkat, až tam přijedeš? Budeš jen mluvit o tom a tamtom, anebo budeš mluvit o ženách – jak byly ve spirituálních tradicích utlačovány na spodních stupních hierarchie, jak se muži domnívali, že ženy nejsou schopny probuzení, což platí pro různé buddhistické tradice? Jsou zde ženy, které čekají, až to uslyší. Budeš se tím zabývat? Co s tím budeš dělat?“\r\nDo hloubky zkoumat lidskou mysl znamená víc, než jen zabývat se specifickými tématy nebo problémy. Zahrnuje to celou podstatu lidství. Tato práce je jiná než to, co děláme obvykle, a dělali jsme stovky let. Neženeme se za více či méně násilným řešením problému. Tato práce spočívá v porozumění problému, nejen povrchním, dokonce ani hlubokém, ale celistvém. To znamená porozumět tak plně, že se problém může vyřešit pouze tímto porozuměním a nikoliv díky „řešení“.\r\nNež budu pokračovat, dovolte mi říci něco o naslouchání – protože máme různé zkušenosti, pocházíme z mnoha různých zemí, míst, tradic či netradičních směrů. Jak nasloucháme řeči, jako je tato? Dokážete naslouchat tak pečlivě, jako by šlo pouze o rozhovor mezi námi dvěma? Jak nasloucháte? Máte představu o Toni? \r\nK mému překvapení mi zde řada lidí řekla: „Já Vás znám, slyšela jsem o Vás.“ Takže máte představu. Znáte Toni, máte o ní představu, možná jste četli nějakou knížku nebo slyšeli příběhy a teď máte představu, co je zač a co propaguje. A máme představu o sobě, o své skupině a tradici, ke které náležíme. Je mysl stále připravena srovnávat to, co už víme, s tím, co právě bylo řečeno? V tom případě nenasloucháme. Srovnáváme. A co bylo právě řečeno, nebylo slyšeno. \r\nBylo by tedy možné alespoň po tu krátkou dobu, co bude trvat tato řeč, přestat porovnávat? Můžeme být otevření, naprosto otevření, a jen přijímat, aniž bychom předem věděli, jak budeme reagovat?\r\nPokud máme představu o sobě nebo o tom, kdo zde sedí, čisté naslouchání je zkreslené nebo zpomalené. Zaposloucháme se nebo se uzavřeme, něčemu nechceme naslouchat vůbec. Může to být příliš zraňující nebo příliš bolestné.\r\nVidíte, že máte představu nebo představy o tom, kdo jste: buddhistka, žena, Američanka? Když jsou v televizi olympijské hry, může mít silnou přitažlivost představa Američanky. Sledujeme jen obrazovku, nebo sledujeme, co se děje v nás? Když stojí Američan na nejvyšším stupínku, dostává zlatou medaili, k tomu hraje národní hymna a vlají hvězdy a pruhy, nadýmá se naše patriotické srdce? Čím se nadýmá? Nadýmá se představou. A možná když jedna země vyhraje hodně medailí, tak nebude vadit, když sem tam nějakou vyhrají i ostatní země, protože jsme ztotožnění s představou „bratrství“. \r\nA co se týká naší náboženské příslušnosti: jsme s ní identifikovaní, jsme k ní připoutaní, znamená to tedy, že jsme spojili představu sebe sama s náboženstvím, náboženskou tradicí nebo centrem, k němuž patříme? To se dá snadno vyzkoušet. Když začne někdo kritizovat naše náboženství, potřebujeme se bránit, cítíme se osobně napadeni a zraněni? Nebo když někdo naopak chválí naši skupinu nebo centrum, nadmeme se pýchou? Naše osobní pýcha, naše identita – „to je Já“.\r\nA jaké představy v sobě jakožto ženy pěstujeme, možná zcela nevědomě? Mnoho lidí mi říká, že ženy mají tak negativní představu o sobě, že by na té špatné představě měly pracovat, vylepšit ji, posílit ji, což znamená vyměnit dobrou představu za špatnou. Ale proč potřebujeme jakoukoliv představu? Můžeme uvidět obtíže, překážky, oddělení, které všechny představy vytvářejí uvnitř nás a mezi námi. \r\nMožná jsme už zažily střet vnitřních představ: Chceme být dobré matky, ale také chceme jet na meditační ústraní. Je zde pocit viny, že neplníme povinnosti matky, a pocit viny, že zanedbáváme svoji spirituální stránku. Navíc bychom chtěly být respektovány jako ženy následující svou kariéru a dělat něco víc než být jen mámy a hospodyně. Tak se uvnitř nás střetávají představy, což může vést k všeobecné frustraci, přepracování a podráždění. V mezilidských vztazích také vzniká napětí; mezi dvěma lidmi, kteří žijí spolu a mají představy o sobě a o druhém, nutně vzniká konflikt. Vnímáme se jako oběť ovládání a přitom chceme sami ovládat. Tak kdo koho ovládá? Cítíme se manipulováni a chceme manipulovat druhými, protože jsme sami manipulováni. \r\nSledujte to sami u sebe. Objevíte úžasné věci, které se dějí ve vaší mysli a díky tomu i v celém těle. Cokoliv se děje v mysli, i jediná myšlenka, je plně propojeno s celým organismem – elektricky, neurochemicky. Jedna radostná myšlenka přináší vlnu příjemných pocitů. Pak se snažíme si ten pocit udržet, což vede k další myšlence: „Jak to mohu udržet?“ A když ten pocit skončí: „Proč to skončilo? Jak to mohu získat zpátky?“\r\nUbohé tělo na to všechno musí reagovat. Ještě se nevypořádalo s radostí a už je tu bolest. Fyzickému organismu to chvíli trvá, než se dostane zpět do rovnováhy. Nevím, jestli naše těla vůbec ještě vědí, co to znamená být v rovnováze. V těle, v mozku je uloženo tolik pozůstatků minulosti. \r\nVšichni si vedeme záznamy v mysli, pamatujeme si, co nám kdo udělal dnes ráno, včera, před rokem, nebo i před deseti, patnácti lety. „To mu nezapomenu“, říkáme a znamená to, že otevřený a čerstvý vztah s danou osobou není možný. Ta osoba je poznamenaná. Vidíme ho nebo ji a zároveň představu toho, co nám udělal nebo udělala. Naše reakce je závislá na představě, je ovládaná představou. Pokud získáme vhled do tohoto procesu, pak samotný tento vhled způsobí, že se proces zastaví. Nicméně, vytváření představ může okamžitě pokračovat, protože je pro nás velmi příjemné. I když jsou velmi bolestivé, žijeme uvnitř svých představ a pro své představy, protože si myslíme, že musíme pro něco žít.\r\nMůžeme to všechno zkoumat? Už této práci neříkám „zen“, protože to slovo je zbytečné, nadbytečné. Zkoumání základů lidské mysli a těla (nikoliv mé osobní mysli a těla) nepotřebuje žádné označení. Nakolik jasně rozumíme naší mysli, která pracuje s představami, bloky, protimluvy a rozpory, natolik rozumíme i lidské mysli obecně, protože se od sebe v podstatě neliší. Na povrchu jsme každý jiný, ale v základu každého z nás najdeme představu, že já jsem Já, že jsem někdo. \r\nJe nesmírně obtížné uvidět, že je to představa, myšlenková konstrukce. Představa sebe sama se zdá být tak pevná a skutečná, že Já bereme jako fakt. Pleteme si ho s tímto tělem a neustálým procesem myšlení, vnímání a emocí. Ale není tu nikdo, kdo by to vlastnil.\r\nKdyž řekneme: „Tohle jsem Já“ a máme představu: „V tomhle jsem dobrý, v tomhle jsem špatný“, vytváříme v mysli konstrukce, myšlenky a představy podobné těm ostatním, které tvoří proud myšlení. Právě myšlenka „to jsem Já“ je kořenem našich individuálních, mezilidských a mezinárodních problémů.\r\nMnoho lidí je znepokojeno stavem světa, terorismem, válkami na Středním Východě a jinde. Jednou jsem slyšela zpravodajství známého komentátora o dalším násilném incidentu v Jeruzalémě, kde dochází ke krvavým střetům mezi křesťany, muslimy a židy. Řekl: „Jak je možné, že na místě, kde vznikla tři světová náboženství, všechna hlásající mír, se lidé navzájem zabíjejí? Je to nepochopitelné.“ Ale když do hloubky pochopíme, jak se identifikujeme, bereme si věci osobně, vytváříme si představy, bráníme se a jsme agresivní, když to pochopíme sami u sebe, právě když se to děje, přestane být nepochopitelné, proč spolu členové různých skupin bojují, a dokonce se navzájem zabíjejí. \r\nCo s tím tedy budeme dělat? Znovu je tu otázka, kterou mi dala ta žena v kuchyni: „Co s tím budeš dělat?“\r\nZákladním faktem je, že s touto prací musíme začít sami u sebe. Pokud jsme zaslepení, mysl ovládají představy, motivují jednání a vytvářejí žádost někým být nebo se někým stát. Jak můžeme zvládnout zaslepenost ve světě, když jsme sami zaslepení? Zaslepenost se projevuje ve všem, co děláme. Podíváme se na to, prozkoumáme to všechno, nenecháme kámen na kameni? I když to může otřást našimi základy?\r\nMožná se dál budeme úzkostně nebo trucovitě držet svých představ a říkat si: „Já bez nich nemůžu být, jsem k nim připoutaná. To je lidská přirozenost.“ Ale je nám opravdu zřejmé, co děláme? Vidíme, že naše základy jsou tvořeny odděleností a osamělostí, protože jsou odděleny od základů ostatních lidských bytostí? Všichni bráníme své základy, věříme v ně a hledáme v nich útočiště. Občas se natáhneme jakoby přes zeď, která základy obklopuje, a potřeseme si rukou s ostatními, kteří také natáhnou ruce přes své zdi, a všichni se slovy ujišťujeme, jak si vzájemně rozumíme. Ale zdi zůstávají neporušené a my jsme nadále odděleni.\r\nJe možné ty zdi úplně odstranit, aby nás od sebe nic neoddělovalo? Je to obrovský úkol. Možná si myslíte, že přeháním, že je to jen můj názor. Nesnažím se šířit názory. Můžeme se skutečně podívat do sebe a uvidět, jak nebezpečné důsledky přináší identifikace s něčím nebo někým, jak nebezpečné je být „někdo“? \r\nZákladní úzkosti z toho, že nebudeme někdo, se dotkneme pouze, když na sobě opravdu pracujeme, pronikáme hluboko a nenecháme se zastavit. Když se úzkosti dotkneme, většinou okamžitě ucukneme. Lidská mysl chce něco, na čem by mohla lpět. Ale utečete tentokrát? Budete čelit úzkosti – základní, syrové úzkosti? Nepřestanete zkoumat, ale budete jen prožívat a naslouchat – tiše, s myslí bez záměru? Dokážete jen být s tím, co tu je nebo co tu není, v naprostém tichu?\r\nMožná se objeví záblesk, vhled do skutečnosti, že jsme nikdo, nic. Přitom se objeví radost, kterou nelze slovy vyjádřit. Nemá nic společného se slovy. Není to představa, myšlenka. \r\nA pokusíme se ji hned v příštím okamžiku zadržet a udělat z ní novou představu? „Já jsem někdo, kdo prozřel. Já jsem někdo, kdo ví.“ Budeme si blahopřát? Kdo komu blahopřeje? Snažíme se vzpomenout si na tu zkušenost a oživit ji? Představy se rojí rychle, jako houby po dešti. Tady je máme – nové představy. Mohou být okamžitě rozpoznány a opuštěny?\r\nJe tedy možné okamžik za okamžikem jasně vidět a osvobodit se od představ, být opravdu nikdo, zcela se otevřít laskavosti a splynout s každým a se vším. Laskavost se nedá vytvořit žádnou praxí. Laskavost se nedá praktikovat. Buďto tu je, nebo není. A není tu, pokud je tu Já, které ji chce vytvořit, které ji chce chytit a udržet. \r\nSnadno můžeme podvést sami sebe tím, že jsme milující lidé, že jsme velmi soucitní. Je to jen představa? Vidíme, kdy přichází? Můžeme ji hned opustit a opravdu nemít představu „kdo jsem“? Jen nechat plynout činy bez představ, jen se dotýkat toho, co je právě teď – naslouchat, dívat se, volně se rozhodovat.\r\nJe to na každém z nás. Nikdo to za nás neudělá.\r\nNaslouchejte! \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,20,20,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nOTÁZKA: Toni, často mluvíš o tom, že bychom měli objektivně vidět a přijímat jací jsme. Ale zde narážím na rozpor. Byla jsem velmi vzteklá a bezohledná a způsobila mnoho bolesti. Vidím to a cítím, ale přesto to nedokážu vnitřně přijmout. \r\nTONI: Nemluvím o přijetí. Jen o vidění.\r\nOTÁZKA: Není to přijetí?\r\nTONI: To nemá s přijetím co dělat.\r\nOTÁZKA: Nezmiňovala jsi konkrétní způsob jak s těmito věcmi pracovat. Tak jsem si začala myslet, že je třeba všechno přijímat a cítím k tomu opravdový odpor. \r\nTONI: Rozumím tomu, že se ti nelíbí, že jsi vzteklá, a vzpíráš se to přijmout. A přesto vztek čas od času  přichází. Vidět vztek, naslouchat mu, velmi pečlivě, bez posuzování, to nemá co dělat s přijetím. Kdo je přijímající?\r\nExistuje nějaká entita uvnitř vzteku nebo vně vzteku, kterou by bylo možno přijmout nebo odmítnout? Když se objeví hněv, není to jen erupce fyzických a emocionálních reakcí? Je možné jim čelit právě v okamžiku, kdy se objeví? Ne jen o tom později uvažovat a rozebírat to, když už je po   všem, ale vidět přímo co se děje právě, když se to děje. Nesklouznout do myšlení o přijetí, odpuštění, odsuzování, kontrolování nebo překonávání.\r\nOTÁZKA: Co je vztek?\r\nTONI: Někdo řekne nebo udělá něco dráždivého, okamžitě se vzedmou psychologické, fyziologické a neurologické reakce. Vyměšuje se adrenalin, stoupá energie, napínají se svaly, tluče srdce, celý organismus vybuchuje v tělesné i verbální explozi. Je v tom i požitek – rozkoš z tělesného uvolnění a ventilování potlačených pocitů a emocí. Nemusí se to projevit navenek, může se to dít jen ve fantazii. A po chvíli se znovu objeví myšlení: „Mám vztek a neměla bych ho mít.“, nebo „Mám právo mít kvůli tomu vztek.“ nebo „Můj vztek není mé pravé Já.“ Přemýšlení o našem stavu vytváří dualitu. Odděluje myslící, posuzující „já“ od aktuálního stavu vzteku a vytváří představu budoucího „já“, které se nevzteká.\r\nExistuje silný pocit, hluboce zakořenění přesvědčení, že existuje nějaká vnitřní entita, která je napadena vztekem („Já začínám být naštvaná“), a která proti tomu může efektivně zakročit (Já to ovládnu, měla bych to přemoci.) Tato entita, která se cítí oddělena od strachu, je myšlenka. Je to představa, symbol. Zdá se být tak reálná, ale je taková doopravdy? Vyzkoušejte to. Je to představa složitě provázaná s tělesnými počitky, emocemi, pocity, vůlí, odporem a tak dále.\r\nJe možné to vše vidět a prožívat přímo? Je, ale nikdo to za nás nemůže udělat.\r\nVidění není myšlení. Vidění je vidění -  všímání si, naslouchání bez pojmového poznání.\r\nPokud není přítomno jasné uvědomění, jak tato lidská mysl a toto lidské tělo pracuje okamžik od okamžiku, oddělenost a rozpory přetrvávají a množí se.\r\nMít představu představu o sobě a o tom, co bych měla a neměla dělat, vytváří dualitu, nemá to nic společného s plným uvědomováním si toho, co se aktuálně děje.\r\nvšímavost odnikud. Nemá příčinu. Nikomu nepatří. Pokud pracuje bez úsilí, není  přítomna dualita. Bez všímavosti žijeme ve slovech, představách a vzpomínkách na sebe i na druhé, neustále nás svírá strach, vztek, žádostivost a zaslepenost. \r\nOTÁZKA: Je tu prostě ten pocit bolesti, kterou jsem způsobila, a únava z toho jak pořád způsobuji bolest sobě i druhým. Ale je tu také chtění dostat se za to a přestat být taková. A přesto se nezdá, že bych byla schopna s tím něco udělat. Je to tak frustrující. Když jsem doma, pokaždé nakopnu kočku, protože nemůžu nakopnout nikoho jiného. Kdokoliv jiný by mi to vrátil. Ale, víš, pokaždé, když to udělám, tak uvnitř umírám – a přesto se to děje stále dokola.   \r\nTONI: Lítostivé přemýšlení nad minulostí a toužebná přání, jací bychom chtěli být v budoucnosti, nemohou zabránit, aby vztek vznikal. Snahy ovládat a potlačit vztek také nikam nevedou – stále doutná, aniž bychom si to uvědomovali (nevšimneme si ho), a je připraven znovu vybuchnout v jiné podobě. Když se ho chceme ho zbavit a přitom nejsme schopni dosáhnout vytouženého stavu klidu, tak vznikne nová frustrace a vztek. A nakopneme kočku.\r\n Je možné všímat si strachu vzteku přímo, když vzniká v mysli a v těle – pečlivě sledovat jak se právě teď odhaluje, sebrat energii a pevně se dovnitř dívat a naslouchat? Může být jednodušší udržet všímavost zatímco sedíme tiše a bez hnutí – odejdeme do prázdné místnosti a nasloucháme té vřavě uvnitř, aniž bychom podlehli pokušení postavit se pro anebo proti. Ale všímavost není svázána se sezením - není svázána s ničím a může se objevit kdekoliv a kdykoliv. Je okamžitá a vyjasňuje myšlenky, počitky, pocity, emoce a tělesné reakce.\r\nV jasném, plném uvědomění vztek roztaje – ztratí své palivo a setrvačnost. Jeho palivo a setrvačnost jsou sebestředné, dualistické myšlenky a řetěz reakcí a proti-reakcí, které myšlenky spouštějí napříč celým organizmem. Když nastane podráždění a  je přítomna všímavost, pak místo navyklé reakce začneme naslouchat. Když jsou představy odhaleny a porozumíme jim, podráždění ztrácí svoji schopnost dráždit.\r\nDokážete to objevit sami pro sebe? Ne jen slova, ne jen vztek, ale kořen toho všeho?\r\nTo je podstata této práce, dívat se se do sebe bezvýhradně, upřímně, otevřeně, jemně, neomezovat  se slovy, vysvětlováním a rozhodováním.     \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,21,21,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nMilá Toni,\r\npracuji se svými pocity, myšlenkami a představami, které se týkají interrupce, protože v centru ve kterém pracuji, bude provedena interrupce. \r\nMoje silně katolická výchova zanechala v mé mysli řadu myšlenek a představ, se kterými se musím vypořádat. Objevil se strach, že „půjdu do pekla“ za to, že s interrupcí pomáhám.\r\nDoopravdy plod trpí?\r\nPředpokládám, že odpověď typu ano-ne nemusí být ta pravá.\r\nČasto se žena, která potřebuje a chce interrupci, musí vypořádávat s úzkostí a utrpením – zejména tehdy, když je jí řečeno, že dítě musí donosit, nebo interrupce není možná.\r\nVím, že se skrz tento strach a představy musím propracovat. Máš nějaké doporučení?\r\n\r\nMilá ---,\r\nPtáš se? „Doopravdy plod trpí?“\r\nProč se ptáme na takovou věc? Je to kvůli naší úzkosti a pocitu viny, že způsobíme někomu jinému bolest? A  nechceme cítit to utrpení?\r\nProč přemýšlíme o plodu jako o něčem odděleném? Není snad spojeno s bytostí své matky, která je zase spojena se všemi ostatními lidmi? Když matka trpí bolestí – tělesnou či duševní – neovlivňuje to celé její tělo včetně plodu v její děloze? A když je plod poškozený nebo zraňovaný, neovlivňuje to matčin organismus a následně i všechny, se kterými je spojena?\r\nProč vnímáme cokoliv jako oddělené?\r\nMy, lidské bytosti, máme silné podmíněné reflexy, jsme vytrénovaní, abychom mysleli v oddělených škatulkách a soustředili se na jednu věc a vyloučili vše ostatní. Můžeme mít soucitné představy o právech plodu žít dál uvnitř nebo mimo dělohu. A přitom můžeme zcela ignorovat skutečnost, že naše děti indoktrinujeme nebo dovolíme, aby byly indoktrinované tak, aby zabíjely nebo se nechaly zabíjet ve jménu patriotických, ideologických a náboženských hodnot.\r\nNáš zájem o lidské bytosti, ať už narozené nebo ještě nenarozené, je z větší části motivován zděděnými nebo nabytými představami o smyslu a cíli života. Bereme tyto představy jako absolutní pravdy a přitom se významně liší v různých dobách a v různých kulturách.\r\nV mnoha současných zemích s nízkou životní úrovní stále převládá zvyk, že se děti starají o své rodiče. Mít hodně dětí je zde jediným sociálním zabezpečením. Interrupci by zde chápali jako absurditu.\r\nV současné Číně se vláda snaží zabránit přelidnění tím, že každá rodina má povoleno pouze jedno dítě. Když máte více dětí mohou vás potrestat. Interrupce je jedním ze způsobů jak snižovat populaci. \r\nV Hitlerově Německu byly i svobodné ženy podněcovány k tomu, aby měly děti. „Dejte Vůdci dítě!“, zněl ten slogan. Bylo třeba vytvořit zásoby lidských bytostí pro dobyvačná tažení do cizích zemí a jejich následnou okupaci. \r\nMnoho  náboženských organizací zavrhuje interrupci. Je to kvůli představám o posvátnosti Bohem darovaného života a strachu protivit se Boží vůli? A nejsou do toho zapleteny také politické motivy?\r\nV této zemi (USA) byla interrupce silně zpolitizována. Může být použita k získání moci jen kvůli moci samotné. Identifikace s politickým tématem snadno napomůže k vítězství fanatismu. Nevyhnutelně pak následuje násilí v té či oné podobě.\r\nInterrupce je označována jako vražda. Kliniky, kde se provádí interrupce se staly terčem bombových útoků a lidem, kteří interrupce provádějí, bylo vyhrožováno smrtí. V žádném konfliktu nebo zápase nemůže být láska. Láska je zabita, když bojujeme za právo žít. \r\nUvědomujeme si jak naše hluboká připoutanost k představám a víře ovlivňuje naše  vztahy a způsobuje konflikty a rozpory uvnitř nás a mezi námi? Jak může mezi lidskými bytostmi vzniknout laskavý a pečující vztah, když naše myšlení dál jede ve vyjetých kolejích, aniž bychom si toho vůbec všimli. Můžeme naši víru a naše představy vynést na světlo a beze strachu otevřeně zkoumat?\r\nKdyž setkáváš a pracuješ s těhotnými ženami, které se mučí otázkou, zda si ponechat dítě nebo jít na interrupci, dokážete spolu zkoumat představy a víru, které obsahují hrozby trestu a sliby odměny? Dokážete objevit a odložit předsudky a začít volně a reálně přemýšlet o tom, co sebou přináší rozhodnutí mít dítě nebo jít na interrupci?\r\nKdyž o tom spolu mluvíte a zkoumáte to, máte pocit, že musíte za každou cenu najít řešení? Takhle se většinou vypořádáváme se všemi našimi problémy. Snažíme se je vyřešit tím, že je promýšlíme skrz naskrz, a stále znovu probíráme to samé: jestli má plod vědomí, jestli cítí bolest, jestli skončíme v pekle, jestli zármutek nebo lítost ze ztráty nebudou příliš silné.\r\nZběsilé hledání odpovědi, je zběsilost našeho \"já\", které se zoufale snaží najít samo pro sebe to nejlepší řešení. Když pečlivě a čestně prozkoumáme všechny své motivy, můžeme zjistit, že všechny jsou sebestředné. Ať už se rozhodujeme dítě si nechat nebo jít na interrupci. Můžeme čelit tomuto faktu přímo a bez posuzování? Můžeme přestat hledat řešení a jen nechat sebestřednost plynout v plném uvědomění?\r\nJe v lidských silách vnímat problém bez vlivu \"já\"? Můžeme vnímat bez zakořeněných předsudků, beze strachu o sebe nebo touhy něco pro sebe získat? Můžeme s tím začít hned teď?\r\nPorodit dítě – nepřináší to obrovskou zodpovědnost? Dobře o ně pečovat, vychovat ho tělesně i duševně zdravé a nepředávat tomu mladému životu nevědomě všechen ten zmatek, iluze a násilí, které v sobě máme. Máme čas, trpělivost a lásku společně růst, zkoumat, pozorovat a jednat svobodně, bez ohledu na tresty a odměny? Dáme do toho celý svůj život? \r\nKdyž spolu mluvíme, víme jak málo toho doopravdy víme? Jak jsme nejistí? Jak touha našeho \"já\" po jistotě je stále znovu mařena? \r\nMůžeme neutíkat a hluboce spolu procítit a prohlédnout všechen ten strach, bolest a pochyby, které provázejí tuhle naši práci?  \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,22,22,'und',0,'CZ: Kevin Hawkins učí kurzy všímavosti pro děti i jejich rodiče na International School of Prague. V přednášce mluví o svých zkušenostech s výukou meditace ve škole a ukazuje jednoduchá meditační cvičení vhodná pro děti. Zmiňuje se také o vědeckém výzkumu, který podkládá využití meditace ve zdravotnictví a ve školství.\r\nDiskuse proběhla v pražském  <a href=\"http://www.centrumlotus.cz/\"!>Centru Lotus</a>, v únoru 2013.<br>\r\nEN: Kevin Hawkins teaches the mindfulness courses at The International School of Prague. In this presentation he talks about his experience with teaching meditation in the school and shows simple meditation exercises suitable for children. He mentions also the scientific research which underlies the application of mindfulness in education and health-care.\r\n<br>\r\n<iframe width=\"420\" height=\"315\" src=\"http://www.youtube.com/embed/1s5peRMwdmM\" frameborder=\"0\" allowfullscreen></iframe>\r\n\r\n<i>Kamera: Honza Šípek</i>','','full_html'),('node','page',0,23,23,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n<!-- <table>\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 250px; alt=\"\" src=\"/images/nadech.jpg\"> </td>\r\n<td> <div align=\"center\"><h1>Mindfulness</h1>\r\nVáš prostor k nadechnutí\r\n<br>\r\nJak zvládat stres a negativní emoce<br>\r\ndíky plnému prožívání přítomného okamžiku.\r\n</td>\r\n</tr>\r\n</table>\r\n<hr> \r\n-->\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"width:50%\">\r\n			<div>\r\n			<h1 class=\"rtecenter\">Mindfulness</h1>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><em>Jak zvládat stres a negativní emoce díky plnému prožívání přítomného okamžiku.</em></p>\r\n			</div>\r\n			</td>\r\n			<td><img alt=\"\" src=\"/images/ball-of-yarn.jpg\" style=\"float:right; height:200px\" /></td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align:top; width:50%\">\r\n			<h3><strong>Komu jsou kurzy Mindfulness určeny?</strong></h3>\r\n\r\n			<p><strong>Zdravým lidem</strong>, kteří chtějí být vyrovnanější, lépe zvládat stres, dělat více věcí pro radost, méně se obávat neúspěchu a být přátelštější k sobě i druhým.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Lidem, kteří trpí vážnějšími zdravotními obtížemi</strong>, např. depresí, úzkostí, chronickou bolestí a psychosomatickými obtížemi. Viz <a href=\"/prinosy_vsimavosti#diagnozy\">seznam prokázaných účinků mindfulness</a>.</p>\r\n\r\n			<p>Zvlášť přínosný je rozvoj všímavosti pro <strong>zaměstnance, kteří jsou vystaveni dlouhodobému stresu v práci nebo pracují s lidmi.</strong></p>\r\n\r\n			<p>Kurzy vychází z klinicky ověřených <a href=\"/MBSR\">lékařských programů (MBSR a MBCT)</a> založených na <a href=\"co_je_mindfulness\">všímavosti (mindfulness)</a>. Skupina se setkává osm týdnů, jednou za týden na 2,5 hodiny. Součástí kurzu je i jedno celodenní setkání.</p>\r\n\r\n			<p>Aby program přinesl dlouhodobé výsledky, doporučuji, aby účastníci věnovali každý den asi 30 minut <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">cvičení všímavosti</a>. Na setkání dostanete vždy prostor pro dotazy a budete moci sdílet své zkušeností s ostatními účastníky. Vše je dobrovolné, nemusíte mluvit, můžete jen naslouchat.</p>\r\n\r\n			<p class=\"western\"><strong>Kontraindikací (překážkou vstupu do kurzu) je</strong>:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li class=\"western\">akutní závislost na drogách či alkoholu</li>\r\n				<li class=\"western\">akutní fáze psychického onemocnění (nicméně není překážkou, pokud jste stabilizovaní a berete psychiatrem předepsané léky)</li>\r\n				<li class=\"western\">silné sebevražedné či sebepoškozující sklony</li>\r\n			</ul>\r\n			Pokud máte jakékoliv dotazy,&nbsp; prosím neváhejte mi <a href=\"/#kontakt\">napsat nebo zavolat.</a></td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); vertical-align:top\">\r\n			<h3 class=\"rtecenter\"><strong>Osmitýdenní kurz v Praze</strong></h3>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>15. března - 3. května 2023</strong></p>\r\n\r\n			<h3 class=\"rtecenter\"><strong>Kurz zahrnuje:</strong></h3>\r\n			<!-- <p class=\"rtecenter\"><span style=\"font-size:14px\"><span style=\"color:rgb(255, 0, 0)\">Tato skupina je již uzavřena, další skupina začne v druhé polovině března, můžete se nezávazně hlásit již nyní na honzaburian@seznam.cz</span></span></p> -->\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Osm večerních setkání:</strong> vždy ve středu večer, 18:30 - 21:00</li>\r\n				<li><strong>A navíc celodenní setkání:</strong>&nbsp; neděle 23. dubna, 10 - 17:00</li>\r\n				<li><strong>Kde: </strong>Centrum Paleček, Písecká 17, Praha 3, pět minut od metra Flora</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong><strong>Lektor</strong>: <a href=\"/#kontakt\">Jan Burian</a></strong></p>\r\n\r\n			<p><strong><strong>Počet účastníků </strong>: </strong>max 18 osob</p>\r\n\r\n			<p><strong><strong>Příspěvek</strong>:</strong> 6800Kč<br />\r\n			Sleva 5200Kč pro studenty, důchodce a matky samoživitelky. Sleva je určena Těm, kterým by normální cena bránila v účasti na kurzu. Rozvažte, zda slevu potřebujete. Důvěřuji Vašemu rozhodnutí. Pokud váháte, napište mi.</p>\r\n\r\n			<p><strong><strong>Přihlášky</strong> a dotazy posílejte prosím na mail: <a href=\"mailto:burian@praveted.info?subject=Mindfulness%20\">burian@praveted.info</a></strong></p>\r\n\r\n			<p><strong><strong>Další informace</strong>:</strong></p>\r\n\r\n			<ul><!--	<li>Úvodní informační setkání je nezávazné a zdarma. Můžeme se osobně seznámit, získáte lepší představu o kurzu, zjistíme případné zdravotní kontraindikace a bude prostor pro Vaše dotazy.</li> -->\r\n				<li>Není nutné zúčastnit se každého setkání. Dostanete vytištěné informace, které shrnují podstatnou část každého setkání, a budete mít k dispozici audionahrávky meditačních cvičení.</li>\r\n				<li>Po celou dobu kurzu se mnou můžete konzultovat i mimo setkání. Zajišťují pro Vás podporu i po dokončení kurzu.</li>\r\n			</ul>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<div>&nbsp;</div>\r\n\r\n<div>Přečtěte si více o<strong> <a href=\"/MBSR\">lékařských programech MBSR/MBCT</a></strong>.</div>\r\n\r\n<div>Pro porozumění širším souvislostem doporučuji článek <a href=\"/sekularni_nirvana\">Sekulární nirvana.</a></div>\r\n\r\n<p>Kromě klasických osmitýdenních kurzů nabízím také <strong>individuální mindfulness programy</strong>, přizpůsobené Vašim časovým možnostem, <strong>kurzy na míru pro firmy a organizace</strong> a <strong>prezentace o lékařském využití mindfulness</strong> a vědeckém výzkumu. <a href=\"/#kontakt\">Kontaktujte mne</a> prosím pro bližší informace.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>Zkušenosti účastníků:</strong></p>\r\n\r\n<p><em>V průběhu kurzu se účastníci učí cíleně zaměřovat pozornost na své myšlenky, emoce a tělesný stav, což posiluje schopnost lépe si porozumět a mít větší kontrolu nad svým životem. Na posledním setkání jsem si poznamenala, že největším přínosem kurzu pro mě bylo získání schopnosti přijímat víc to, co se děje (ať už je to cokoli). Bohužel jsem měla velmi záhy možnost vyzkoušet si v praxi, co jsem si z kurzu odnesla, protože se můj bratr chtěl zabít. Poprvé se mi povedlo zpracovat těžkou situaci jinak, než zhroucením a litováním se nebo popřením emoce. Počítám, že díky tréninku jsem lépe chápala, co se se mnou děje a negativní emoce jsem sebou nechala \"protéct\", aniž bych si to vyčítala nebo jim vzdorovala. Pokud čekáte, že se zbavíte negativních emocí, tak na kurz ani nechoďte. Pokud se chcete naučit, jak s negativními emocemi žít, získat od nich odstup, a přesto je prožít, aniž byste se v nich zbytečně rochnili a posilovali je, tak můžu za sebe kurz vřele doporučit. Tereza Vyšatová</em></p>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</div>\r\n\r\n<div><em>&nbsp; Někdy ke konci kurzu jsem měl konflikt se svým sedmiletým synem. S odstupem času si už nepamatuju, kvůli čemu, jen vím, že se synovi postupně dařilo mě svým chováním víc a víc vytáčet. Cítil jsem, jak to ve mě bublá a blížil se výbuch. Dřív by k němu určitě došlo, ale tentokrát jsem si svého stavu povšiml a na chvilku se zastavil. Uvědomil jsem si, čím jsme oba frustrovaní a co teď syn potřebuje. Zklidnil jsem se a po chvíli jsme celou situaci dokázali vyřešit bez křiku a pláče k oboustranné spokojenosti. Zde by mohl příběh skončit, ale on pokračoval. Za několik minut za mnou syn přišel, podíval se mi do očí, a řekl: „Tati, já jsem rád, že jsi to zvládnul.“ Překvapeně jsem se na něj zadíval. „No, že jsi dneska zvládnul na mě nekřičet. Je to takhle lepší,“ konstatoval, a odešel si zas dělat něco svého. Lepší ocenění všímavosti si člověk těžko může přát :-) David M.</em></div>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; - <em> </em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><em>Hodně se mi líbilo, že jsme šli cestou praxe. Jak reálně zacházet s myšlenkami, pocity, emocemi, které přicházejí. O něco více se mi otevřely dveře do světa praxe a pomohlo mi to si představit, co se skrývá pod různými pojmy, které pro mě do té doby byly jen pojmy. Vyhovoval mi nenásilný přístup ke kurzu a forma nabídek místo příkazů, bylo to příjemně osvěžující. I když se kurz odehrával v online prostředí, které je často trochu neosobní, tady jsem se cítila v důvěrném prostoru. Jana Holubářová</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em>Pro mě je přínos Mindfulness jednak v tom, že meditace samotná nabízí možnost zklidnění, ale hlavně je to dobrý „nástroj“ na řešení nejrůznějších životních, pracovních, osobních situací – nenechat se jenom pasivně ovlivnit a řídit „autopilotem“, ale aktivně situaci, emoci, počitek moci řešit. Ve chvíli, kdy má člověk už roky zažité vzorce chování a myslí si, že jinak to ani být nemůže, je pak zajímavé vidět, co vše lze změnit. Ondřej Š.</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em>Kolem svých 23 let jsem zjistil, že trpím depresemi. Ve 27 jsem šel k psychiatrovi, protože už se to nedalo vydržet. Od té doby jsem vystřídal hodně různých antidepresiv, ale depresi jsem se stejně nevyhnul, i když se stavy zlepšily. Přesto to ale bylo peklo. Vypadá to, že jsem čestným majitelem bipolární poruchy druhého typu. V roce 2009 jsem se dočetl o knize Mindful Way Through Depression. Knihu jsem si sehnal a přečetl a zkoušel aplikovat. Zlepšení sice bylo, ale dost jsem narážel na problém \"vytrvat\". Pak jsem narazil na kurz Mindfulness. Rozhodl jsem se to zkusit. Doufal jsem, že mi pomůže \"vytrvat\" a taky, že se snad naučím i něco nového, co jsem ještě neznal z knihy. A můžu říci, že obojí se podařilo. Když chodíte na kurz s dalšími lidmi, tak se snažíte alespoň něco \"odmeditovat\", abyste si na příštím setkání nepřipadali pitomě před ostatními a měli co říci. Díky Honzově velkým zkušenostem jsem se i spoustu nových věcí naučil. Zprvu mi sdílení zkušeností s ostatními připadalo zbytečně zdlouhavé, ale pak mi došlo, že je velmi užitečné a člověk se může od ostatních hodně naučit. Honza je fajn lektor. Já osobně jsem nejvíc oceňoval pohodu, dobrotu a zaujetí pro věc. Bylo prostě vidět, že mu klienti nejsou fuk. Kamil B.</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em>Mám poněkud explozivní charakter, většinu času jsem v pohodě, ale když mě něco (někdy i maličkosti) rozzlobí, tak dokážu někoho seřvat. A i když vztek vyprchá, tak zůstane \'pachuť\' a dohadování, jestli to mohlo být jinak. Nějak jsem s tím vždy fungovala a říkala si, že taková holt jsem a musím s tím žít. Největší motivace něco změnit přišla s narozením dět</em><em>í</em><em>. Abych mohla děti učit zvládat emoce, musím se naučit pracovat s těmi svými. Ale člověk si může tisíckrát dávat předsevzetí, že nebude na děti křičet, a stejně se nechá emocemi unést. Kurz mi pomáhá právě s tím: začít si uvědomovat, co se vlastně v té hlavě a v těle děje, když např. pošesté přemlouvám čtyřleté dítko, aby se obléklo. Uvědomit si emoce mi pomáhá se zastavit a někdy třeba před vybuchnutím zareagovat spíš s humorem. A nejen s dětmi, i v komunikaci s ostatními a v každodenním životě mi všímavost přináší větší vyrovnanost. Začlenit meditaci do denního režimu není vždy jednoduché, ale se silnou motivací (pro mě je to dobrý vztah s mými dětmi) se to zvládnout dá. Blanka Collis</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em>Kurz byl veden citlivým, terapeuticky kompetentním způsobem. Tuto stránku oceňuji obzvlášť, protože svědčí o osobnosti terapeuta více, než obsah/struktura metody. Honza nás vždy dokázal velmi přátelsky, nenuceně a hlavně nedirektivně podporovat, povzbuzovat, rozvíjet v uvažování a pokaždé popostrkovat ještě o krůček dále (a tím zdravě napínat naši zvědavost). O humor nouze nebyla. Honza dokázal dobře vyrovnávat i různá očekávání účastníků. Zkrátka reprezentuje vyváženou kombinace rozumu i naladění na druhé, na okamžiky „právě zde a nyní“. Za to, že tam panovala tak fajn a přijímající přátelská atmosféra (příznivá pro učení a experimentování ) a že jsem si to vždy užila (a zcela určitě nejen já), patří Honzovi velký dík. Renata Häcklová</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em><em>Tento kurz byl a je pro mě velice přínosný a prospěšný. Největším přínosem pro mne bylo „poodstoupit“ od neustálého myšlení, často až obtěžujících myšlenek (kritických, hodnotících, posuzujících skutečnost - jaká by měla či neměla být). Meditací získá člověk nadhled a tím se může osvobodit od svých neprospěšných návyků, vnitřního kritického bičování, zmírnit nebo „vyléčit“ pocit nespokojenosti. Naučil jsem se používat svoji mysl-myšlenky jako nástroj a ne být myslí zotročen. Zjistil jsem, že zdi, o které si rozbíjím hlavu, jsou v mé hlavě. Kurz je výborná psychohygiena vedoucí k pocitu klidu, vyrovnanosti a odpočinku. Vřele jej doporučuji. Honza je zkušený a inspirující učitel, který provází, poradí a hlavně trpělivě vrací člověka do přítomného okamžiku „tady a teď“. Rád bych mu touto cestou poděkoval. Jirka Hlídek</em> </em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em>Kurz jsem absolvovala na základě diagnózy chronické deprese, kdy několikaměsíční psychoterapie nepřinesla očekávané zlepšení a bylo naléhavě potřeba vypořádat se s příznaky deprese v každodenním životě. Dozvěděla jsem se o kurzech pořádaných Honzou Burianem a už po pár týdnech účasti se dostavilo znatelné zlepšení. Během několika dalších měsíců jsem mohla postupně snížit dávky antidepresiv až na úplné minimum. Kromě toho jsem našla energii na radikální změny v mém životě, abych se chránila před situacemi, které mě neustále držely ve stresu a prohlubovaly tak depresi. Kvalita života se výrazně zlepšila a dnes už věřím, že jednou budu moci antidepresiva vysadit úplně. Za úspěch vděčím nejen této metodě, ale především průvodci a lektorovi Honzovi, který mě svým vstřícným přístupem a jemným vedením naučil stále a znovu vracet se ke svému dechu (zakotvit se) a zároveň dodával vůli jít dál a také naději, že bude líp. Těší mě, že jsme v kontaktu i dlouho po absolvování kurzu. Markéta Fišerová</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<p><em>Pro mě z celého kurzu bylo to nejdůležitější&nbsp;si uvědomit, jak moje mysl neustále chrlí ty svoje myšlenky a&nbsp;že je to její práce, ale že je možné&nbsp;se na ně podívat i s odstupem a nenechat se vtáhnout do nich. A že moje myšlenky, to&nbsp;ve skutečnosti nejsem já. Mám problém&nbsp;se strachy, kdy moje mysl si&nbsp;neustále vytváří stále nové a nové strachy, mám pak pocit, že jsem jen plná různých strachů&nbsp;a to byl taky jeden z důvodů, proč jsem do kurzu přišla. Když se mně tyto myšlenky podaří zachytit na začátku a podívat se na ně a nenechat se do jejich víru vtáhnout, tak je to pak někdy lepší. Vím ale, že celé to je všechno hodně o cvičení, což se mně ne vždy podařilo dělat, ale určitě chci&nbsp;dál pokračovat. Děkuju moc i za vedené meditace na setkáních, pak jsem vždy odcházela úplně&nbsp;jiná, mnohem více klidnější a spokojenější, než ve stavu, kdy jsem na kurzy přicházela ponořená do svých problémů. Pavla V.</em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<div><em>Kurz s Honzou byl prostě skvělý! Za 8 týdnů jsme udělali pro svou bdělost kus práce. Honza nás vedl laskavě a zároveň k výsledkům. Kurz byl hodně praktický, do každého týdne jsme dostali několik tipů, co doma praktikovat. Měli jsme k dispozici nahrávky, které nás vedly. Měli jsme velký prostor na naše postřehy z praxe a také na dotazy. Výklad nového učení byl srozumitelný a ke kurzu jsme obdželi opravdu veliké množství podkladových materiálů a tipů, ze kterých můžu ještě dlouho čerpat. Jsem vděčná, že jsem se přihlásila, kurz mě skutečně posunul dál. Markéta H.</em></div>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<div><em>Do kurzu jsem vstupovala jakoukoliv meditaci nedotčená a naprosto mě ohromil. Překvapilo mě, jak praktický je, kolik se toho člověk může naučit při schůzkách jednou týdně a jak rychle jsou vidět výsledky. To vše při celkem malém úsilí - stačí vytrvat v pravidelnosti a otevřít se. Všímavost se stala nenuceně přirozenou součástí mého života a věřím, že kdybych dál všímavost aktivně nerozvíjela, ziskala bych navždy jiný pohled na život. Honza má kurz perfektně vymyšlený. Vede ho přirozeně, s jistotou, dobře motivuje, zároveň se nechá inspirovat skupinou a vyslyší její potřeby. Neodmyslitelnou součástí je i kontakt s ostatními účastníky ve formě nepovinných rozhovorů ve dvojicích i v celé skupině. Pro mě byla tato část velmi důležitá, dodávala mi motivaci, uklidnění a hodně mne bavila. Jsem ráda, ze všímavost mohu rozvíjet dál na Večerech v přítomnosti, které Honza vede. Navíc je nám během kurzu i po něm k dispozici na mailové konzultace. Lucka Lantová</em></div>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</p>\r\n\r\n<div><em>Honzo, je pár vecí, ktoré urobili tvoj kurz unikátnym. Napríklad bezpečné prostredie, ktoré si vytvoril, bolo prínosné pre všetkých, lebo sme sa mohli otvoriť a zdielať - napríklad aj to, že niekto nestíhla meditovať :) Bolo to taká číra Nenásilná komunikácia v praxi, bolo pre mňa zaujímavé pozorovať ako to pôsobí na ľudí a aký to má efekt. Vyslovene čarovné ako to ľuďom prospievalo. A druhá zásadná vec bola tvoja profesionalita. Bolo veľmi cítiť, že tým žiješ, že sa to v tebe deje, že už máš kus mindful cesty za sebou.&nbsp; Alena Tepličanová</em></div>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><em>-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</em></p>\r\n\r\n<div><i>Kurz má propracovanou strukturu, díky které se postupně seznamujete se všímavostí a začleňujete ji do svého života. Máte možnost každý týden sdílet, jak se vám se všímavostí daří, je dostatek prostoru na všechny otázky. Co bych chtěla zvlášť ocenit je laskavost, se kterou je celý kurz vedený a na kterou je daný důraz. Vše je dobrovolné a člověk cítí bezpečí. Ocenila jsem doprovodné texty i shrnující emaily, které mi pomáhaly se o všímavosti nejen více dozvědět, ale také zůstávat v tématu během celého týdne. Mně osobně kurz přinesl hlavně pravidelnost v meditacích, která se mi před kurzem ne vždy dařila, měla jsem během něj spoustu \"aha momentů\" a také jsem díky kurzu začala praktikovat všímavost v průběhu dne v malých chvilkách, což po těch 8 týdnech vnímám jako nejpřínosnější změnu, protože jsem najednou v kontaktu sama se sebou, daleko dříve si všimnu co prožívám a díky tomu na mě ani stresové situace nepůsobí tak silně jako dřív. Děkuji a kurz vřele doporučuji :) Ilga Rybáčková</i></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><em>-&nbsp;&nbsp; -&nbsp;&nbsp; -</em></div>\r\n\r\n<p><em>Na jedno ze setkání skupiny jsem jela hodně pozdě, zdržela jsem se při psaní mailů a 10 minut před začátkem jsem teprve vyrážela z domova. V klasickém stresu z toho, že nestíhám a jedu pozdě, jsem volala Honzovi, že se zdržím, a jeho reakce mě naprosto odbourala – popřál mi, ať nespěchám a cestu si pořádně a vědomě užiju. Byla to ta nejzajímavější cesta tramvají za posledních pár týdnů. Byla všímavá a radostná a to i přesto, že jsem jela pozdě. Lucka Matoušková Lankašová</em></p>\r\n\r\n<p><em>&nbsp;</em></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p><em>&nbsp;</em></p>\r\n','<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td class=\"rtecenter\">&lt;img style=\"width: 150px; alt=\" \"=\"\" data-cke-saved-src=\"/images/nadech.jpg\" src=\"/images/nadech.jpg\" alt=\"mindfulness based stress reduction\"&gt;</td>\r\n			<td>\r\n			<div><em>Jak zvládat stres a negativní emoce díky plnému prožívání přítomného okamžiku.</em><br />\r\n			Kurzy vychází z klinicky ověřených <a href=\"/MBSR\">lékařských programů</a>. V průběhu osmi týdnů se naučíte plně prožívat přítomnost, zvládat přitom své emoce a zachovat si odstup od posuzujících myšlenek. Výsledkem je lepší schopnost zvládat stres, deprese, úzkosti, podrážděnost, únavu, chronické bolesti a dalších psychosomatické obtíže.</div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','full_html'),('node','page',0,24,24,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/MBSR\">Mindfulness skupiny</a> | <a href=\"/MBSR\">Programy MBSR/MBCT</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Meditace</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n<br>\r\n<div align=\"center\">\r\n<img src=\"images/fight-flight.jpg\" alt=\"stres mindfulness\">\r\n<i>Útok a útěk jsou základní reakce na ohrožení.</i>\r\n</div>\r\n<br>\r\n<h3>Stres</h3>\r\nKrátkodobý stres je přirozenou reakcí zdravého  organismu na ohrožení. Mobilizují se zdroje, které nám pomohou účinně se bránit, utéci nebo překonat nebezpečí jiným způsobem. \r\nNaopak dlouhodobý stres vede ke častějším stavům úzkosti, deprese a únavy. Dlouhodobý stres také oslabuje imunitu, zvyšuje riziko onemocnění srdce a cév a může vést k nespavosti.\r\nDlouhodobým stresem trpí stále více lidí. Současná doba je stále rychlejší a nejistější. Klade na nás nároky, na které nemusí stačit naše schopnosti či zdroje. V zaměstnání stupňuje tlak na výkon a přizpůsobivost. Únava a stres ze zaměstnání se přenáší do vztahů - někdy máme pro své nejbližší příliš málo času a trpělivosti. Zdrojem stresu může být také traumatický zážitek, vážná nemoc či chronické bolesti.\r\nNavíc můžeme stresovat i sami sebe. Naše mysl a tělo reagují stresem i na situace, ve kterých nám přímé nebezpečí nehrozí. Stres se objevuje, i když na ohrožující situaci pouze vzpomínáme nebo si ji představujeme. Vyčítáme si minulé chyby, obáváme se budoucích hrozeb, kritizujeme se za své nedostatky, zdá se nám, že nejsme dost dobří nebo nevyužíváme své možnosti. \r\nNejsilnějším zdrojem stresu je pocit, že jsme v pasti. Stres roste, ale není kam utéci nebo komu se bránit.\r\n<br>\r\n<h3>Zvládání stresu a všímavost</h3>\r\nDočasnou úlevu od stresu přináší například pravidelná fyzická aktivita, humor nebo dostatek spánku. Někdy je však třeba odhalit hlubší, dlouhodobé příčiny stresu. \r\nV tom nám účinně pomáhá rozvíjení všímavosti – schopnosti plně prožívat přítomný okamžik. Prožívání označuje to, co si uvědomujeme ze svého duševního života. Být všímavý znamená prostě vědět, co se právě teď se mnou děje. \r\nVšímavost umožňuje poodstoupit od neustálého proudu myšlenek, pocitů a emocí a rozpoznat navyklé automatické reakce, které ovládají velkou část našeho života. Některé reakce jsou užitečné - např. když se naučíme řídit auto nebo psát deseti prsty na klávesnici. Jiné navyklé reakce nás mají chránit před nepříjemným prožíváním. Vznikají často v dětství, kdy jsme neměli schopnosti, které máme nyní. Tyto reakce se projevují na úrovni těla (např. různé bloky a napětí ve svalech a kloubech), na úrovni emocí (např. úzkost, smutek, podrážděnost, vyčerpání) i na úrovni myšlení (např. pevně zakořeněné a automaticky opakované posuzování sebe i druhých). \r\nVětšina těchto reakcí již neplní svoji funkci, pouze nám berou energii a udržují nás ve stresu. \r\n\r\nPlně prožívat přítomnost znamená nevyhýbat se nepříjemným  prožitkům a neulpívat na těch příjemných. Plné prožívání tedy v první řadě znamená uvědomovat si svůj vztah k příjemnému a nepříjemnému prožívání. Pokud silně lpím na tom, abych se něčemu vyhnul, nebo abych něco získal a udržel si to, vzniká stres. \r\n\r\n<i>Příklad: Muž silně touží udržet si partnerku. Nejprve ho to motivuje k tomu, aby se jí věnoval. Později, ale začne na partnerce lpět. Nedovede si již představit svůj život bez partnerky a začíná se obávat, aby ho neopustila. Začne ji kontrolovat, žárlit, zahrnovat ji výčitkami nebo trucovat. To partnerku otráví a je dost pravděpodobné, že vztah nakonec opravdu ukončí. Čím silnější lpění, tím více stresu, nejistoty, nedůvěry, obav a vzteku. Pokud k rozchodu dojde, bude muž trpět tím více, čím více na partnerce lpěl. To samé samozřejmě platí i pro ženy. </i>\r\n\r\nLpění se nedá potlačit, ale je možné si ho všímat. Pokud si lpění všímáme, postupně mizí a díky tomu Vás přestávají navyklé reakce ovládat. Čím jasněji si neprospěšných reakcí všímáte, tím méně Vás ovládají a naše jednání přestává být motivováno strachem, vztekem a věčnou nespokojeností.\r\n\r\nRozvíjí se naopak přirozený přátelský zájem o radost a krásu života, který se děje právě tady a teď. Všímavost nepotlačuje nepříjemnosti a neutíká od nich, ale pokud se nepříjemnosti objeví, přijímá je a zkoumá s přátelským zájmem. Všímavost nám pomáhá spřátelit se se sebou. Postupně se učíme porozumět a přátelsky přijímat svoji nedokonalost a díky tomu porozumět i nedokonalosti druhých. Přátelské přijetí není nikdy pasivní rezignace, nese v sobě aktivní zájem o pocity a potřeby druhých lidí i mé vlastní. Díky tomu můžete jasněji rozlišit podstatné cíle od nepodstatných a najít nejvhodnější cestu, abyste naplnili své nejhlubší potřeby. \r\n\r\nVšímavost ovšem není magický všelék. Stále budete v životě čelit problémům a výzvám. Všímavost ale mění Váš postoj k prožívané skutečnosti. Můžete přestat lpět na tom, aby věci byly jinak, než jsou právě teď. To ale neznamená, že je nemůžeme změnit! Právě díky tomu, že vidíme jasněji, co se právě děje, nenecháváme se strhnout navyklými reakcemi a přijímáme uvážlivější rozhodnutí. Což je ten nejefektivnější způsob, jak věci měnit. \r\n\r\n<i>Příklad: Muž, který si všimne jak lpí na své partnerce, dokáže prozkoumat své obavy, spojené s představou, že by ho mohla opustit. Dokáže přijmout a plně prožít možnost, že vztahy mohou pominout, že ho partnerka opustí, že zůstane sám. Dokáže se s touto možností vyrovnat a díky tomu najít nejdovednější způsob jak vztah udržet. Může například jasně vyjadřovat, jak si své partnerky váží a zároveň jí dát takovou míru volnosti, kterou potřebuje.</i>\r\n\r\nVšímavost je schopnost, kterou máme všichni vrozenou, ale kterou je třeba každý den rozvíjet. Jinak se může stát, že se ztratíme ve vzpomínkách na minulost, plánech do budoucna, nebo neustálém přemítání o tom, proč věci nejsou tak, jak bychom chtěli. A většina života, který se děje právě teď, nám proteče mezi prsty.\r\n<br>\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/MBSR\">Mindfulness skupiny</a> | <a href=\"/MBSR\">Programy MBSR/MBCT</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Meditace</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>','','full_html'),('node','page',0,25,25,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n<!-- <p><div align=\"center\">\r\n<iframe src=\"//player.vimeo.com/video/51142172?title=0&amp;byline=0&amp;color=ffffff\" width=\"400\" height=\"300\" frameborder=\"0\" webkitallowfullscreen mozallowfullscreen allowfullscreen></iframe>\r\n<i>Meditovat můžeme i uprostřed ruchu velkoměsta</i></div>\r\n</p> -->\r\n<br>\r\n<div style=\"text-align: center;\"><img style=\"width:300px\" alt=\"\" src=\"images/meditace.jpg\" alt=\"mindfulness meditation\">\r\n<i>Meditující na pláži, Sri Lanka</i> </div>\r\n<br>\r\nZákladem pro cviční <a href=\"/co_je_mindfulness\">všímavosti (mindfulness)</a> je vždy záměr věnovat po nějakou dobu pozornost tomu, co se děje v přítomném okamžiku v mysli a těle. Takové cvičení může mít jednoduchá pravidla: například sedneme si na klidné místo a dáme si záměr, že několik minut budeme cvičit všímavost pozorováním dechu. Taková cvičení se nazývají meditace, nebo přesněji formální meditace. Na <a href=\"mindfulness\">kurzech Mindfulness</a> se naučíte meditace zaměřené na sledování těla, pohybu, myšlenek, emocí či rozvíjení přátelského postoje k sobě i druhým.\r\n\r\nProtože slovo meditace se používá velmi široce a často může být spojováno s něčím nedůvěryhodným, řekněme jasně, co meditace všímavosti není: \r\n<ul><li>Meditace všímavosti není náboženství, new age nebo ezoterika.\r\n<li>Nemusíte sedět s nohama zkříženýma na zemi. Můžete meditovat v jakékoliv pozici, víceméně kdekoliv.\r\n<li>Meditace nezabere mnoho času.\r\n<li>Meditace není složitá a nejde při ní o „úspěch“ či „selhání“. \r\n<li>Meditace Vám nebrání v dosahování cílů, které se týkají vaší kariéry či životního stylu.\r\n<li>Podívejte se na podrobnější článek <a href=\"/meditace_vsimavosti_mindfulness\">Co meditace všímavosti není</a> a na <a href=\"/puvod_meditace\">Původ meditace všímavosti</a>. \r\n</ul>\r\n\r\nStejně důležité, jako udělat si každý den čas na formální meditaci, je cvičit všímavost při jednoduchých každodenních činnostech, jako je třeba čištění zubů, úklid či chůze k dopravnímu prostředku. Pokud děláme nějakou činnost všímavě, stává se neformální meditací. S trochou praxe je všímavost možné rozvíjet při jakýchkoliv činnostech, například při <a href=\"/vsimavy\">rozhovoru</a>.  \r\nZákladem všech meditací je vždy <a href=\"/co_je_mindfulness\">plné prožívání přítomného okamžiku</a>. Pokaždé, když si na to během dne vzpomenete, můžete si prostě všimnout, co se právě děje ve Vašem těle a v mysli a můžete zkusit zůstat všímaví tak dlouho, jak to půjde. Právě díky neustálému každodennímu opakování takovýchto drobných povšimnutí se všímavost cvičí a rozvíjí. Vyžaduje to jistou vytrvalost a trpělivost. Je to podobné, jako když se učíte hrát na hudební nástroj - nestačí přečíst si o tom knížku, musíte pravidelně cvičit.\r\n\r\nJe zcela přirozené, že někdy udržíte všímavost jen pár sekund a pak vás opět vtáhne proud myšlenek, zasníte se, rozptýlí vás nějaké smyslové vjemy atd.  Při meditaci se někdy může objevit frustrace nebo jiné nepříjemné pocity a myšlenky jako: \"Nejde mi to.\", \"Jsem neschopný/á.\", \"Meditace není pro mě.\", \"Je to k ničemu.\", \"Ztrácím čas.\", \"Je mi ještě hůř.\" apod.  Zkrátka začnete posuzovat a hodnotit sami sebe, meditaci nebo něco dalšího. \r\nNemůžete ale \'selhat\'. Vždy když si všimnete, že se hodnotíte a posuzujete, tak samotné toto povšimnutí znamená, že jste opět všímaví. Když si <a href=\"/vsimavost_mindfulness\">myšlenek všimnete</a>, můžete je respektovat jako odhady skutečnosti, ale nemusíte jim hned věřit. Mnohem zajímavější je otevřít se pocitům, které myšlenky doprovázejí, prozkoumat je a dovolit, aby byly plně prožity. I s nepříjemné emoce je možno časem nejen přijmout, ale čerpat z nich porozumění a energii. Pokud se nepříjemné emoce naučíme zvládat můžeme je využít jako naše spojence.\r\n\r\n<b>Zásadní je postoj k meditaci.</b> Je pro Vás meditace jen další úkol, který máte splnit? Chcete pomocí meditace něco dokázat sobě nebo druhým? Chcete meditací vyřešit nějaký problém? Nebo berete meditaci jako <b>čas pro sebe a příležitost se zájmem zkoumat prožitkové bohatství, které se ukrývá ve Vašem životě</b>? Nejde o to zbavit se touhy vyřešit problémy a něčeho dosáhnout. Jde o to, povšimnout si této touhy. Pokud si touhy povšimneme, uvolníme se a získáme větší přehled nad situací a nad tím, co prožíváme. A to je nejúčinnější způsob, jak si uvědomit, co je pro nás opravdu důležité a jak toho dosáhnout.  \r\n \r\nNásledující meditace jsou velmi jednoduché a většinou narušují představy, které lidé často o meditaci mají - že se musí sedět se zkříženýma nohama, bez hnutí a v tichu.  \r\n\r\n<table>\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/hour.jpg\"></td>\r\n<td><a href=\"/minutova_meditace\">  Minutová meditace </a>Vám pomůže prozkoumat, jak dokáže být mysl neposedná.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/chocolate_small.jpg\"> </td>\r\n<td><a href=\"/cokoladova_meditace\"> Čokoládová meditace</a> Vám odhalí bohatství, které se skrývá v malém kousku čokolády.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/woods-path_small.jpg\"> </td>\r\n<td><a href=\"/vsimava_prochazka\"> Všímavá procházka</a>, je prostě všímavá procházka :).</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/dandelion_small.jpg\"> </td>\r\n<td><a href=\"/vdecnost\"> Vděčnost</a>, Vám pomůže ocenit přítomnost a prožívat ji naplno.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/lide2_small.jpg\"> </td>\r\n<td><a href=\"/lide_meditace\">Meditace ulice</a> - prožíváme plně bohatství života i mezi lidmi na rušné ulici?.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/open_mind.png\"> </td>\r\n<td><a href=\"/otevrena_meditace\">Otevřená meditace</a> - tuto meditaci můžete dělat kdykoliv, jakkoliv dlouho, tak často jak si vzpomenete. Můžete ji dělat v jakékoliv pozici a při jakémkoliv pohybu.</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/nadech_cut.jpg\"> </td>\r\n<td><a href=\"/meditace_prostor\">Prostor k nadechnutí</a> Vám pomůže získat přehled jak se stres projevuje v myšlenkách, pocitech a v těle. Díky tomu se postupně rozpouští navyklé negativních reakce a otevírají se nové možnosti, jak náročnou situaci zvládnout .</td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/maf_small_cut.jpg\"> </td>\r\n<td> <a href=\"/relaxacni_meditace\">Relaxační meditace</a> je vhodná, pokud trpíte tělesným napětím, svalovými bolestmi, potřebujete si odpočinout nebo když chcete usnout. </td>\r\n</tr>\r\n\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"images/remeslo.jpg\"> </td>\r\n<td><a href=\"/vim_co_delam\">Vím co dělám</a> - praktické využití všímavosti - v každém okamžiku mohu vědět co dělám, proč to dělám a jak to udělám. </td>\r\n</tr>\r\n </table>\r\n<br>\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>','<table>\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"/images/pritomny_okamzik_cut.jpg\" alt=\"mindfulness based stress reduction\"> </td>\r\n<td> <div align=\"center\">Jednoduchá, hravá a netradiční meditační cvičení. \r\nNa tomto webu.\r\nPrávě teď :)\r\n</div></td>\r\n</tr>\r\n</table>','full_html'),('node','page',0,26,26,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n<br>\r\n<div align=\"center\">\r\n<img src=\"images/mbsr_class_small.jpg\" alt=\"MBSR\">\r\n<i>Účastníci programu MBSR </i>\r\n</div><br>\r\n Na konci sedmdesátých let vytvořil profesor Jon Kabat-Zinn na Univerzitě v Massachusetts osmitýdenní program Snižování stresu založené na všímavosti (Mindfulness-Based Stress Reduction, MBSR). Program byl nejprve určen pro lidi trpící chronickou bolestí, na kterou nezabírala žádná z tehdy dostupných metod. Kromě zmírnění bolesti se změnil vztah účastníků k fyzické i psychické bolesti - bolest přestala nahánět hrůzu a nevedla tak snadno ke vzteku, sebelítosti či beznaději. Později <a href=\"prinosy_vsimavosti\">klinický výzkum</a> prokázal účinnost programu i pro široké spektrum dalších lékařských diagnóz (stres, deprese, úzkost, únava, nespavost). Ale i zdravým lidem přináší úlevu od každodenního stresu a schopnost lépe zvládat emoce.  \r\nProgramy mají jasně definovaný obsah a kritéria kvality. Účinnost programů potvrzuje i to, že v Německu, Spojených státech a Velké Británii jsou pro řadu diagnóz hrazeny zdravotními pojišťovnami. <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness </a> jsou používány také ve školství a v organizacích a firmách (např. Google, Deutsche Bank, americké ministerstvo obrany, britský parlament atd.). \r\nKonkrétní náplň kurzů Mindfulness, které vedu, vychází z knihy <i><a href=\"/kniha_vsimavost\">Všímavost: jak najít klid v uspěchaném světě</a></i>, která vyšla v roce 2014 v českém překladu. Hlavním autorem knihy je oxfordský profesor psychologie Mark Williams, blízký spolupracovník Jona Kabat-Zinna. Mark Williams se svými spolupracovníky obohatil MBSR o prvky z kognitivní terapie a vytvořil Kognitivní terapii založenou na všímavosti (MBCT, Mindfulness-based cognitive therapy). Od roku 2009 je MBCT doporučena Britskou národní radou pro zdraví (NICE) jako preferovaná léčba pro prevenci návratu deprese. \r\n<div align=\"center\"><table  style=\"width:80%\"><tr><td bgcolor=\"f0f0f0\">\r\nVšímavost není další forma psychoterapie nebo svépomocná metoda, která má zlepšit Váš život. Nesnaží se zakrýt nedokonalosti, ale hledá v nich souvislosti a bere je jako učitele. Všímavost neřeší přímo naše nesnáze, ale s laskavostí a pronikavým uvědoměním odhaluje potřeby a motivace, které se za nesnázemi skrývají. Odhaluje části prožívání, které dřív byly pod prahem našeho vnímání. A pokud si tyto děje, které dosud unikaly naší pozornosti, jasně uvědomíme, stane se něco pozoruhodného: to co nás dříve trápilo se začne samo od sebe rozpouštět. Neustále s něčím bojujeme, reagujeme stále stejně a nevidíme nové možnosti, donekonečna přemítáme a ztrácíme se v myšlenkách, reagujeme automaticky, pohlcuje nás špatná nálada a přestáváme se věnovat činnostem, které nás naplňují. Pokud všechny tyto projevy přestaneme vnímat jako naše nepřátele, ale budeme je se zájmem zkoumat a učit se od nich, začnou se pomalu rozpouštět.\r\nMůžeme Vám to říci – můžeme Vám to dokonce dokázat pomocí těch nejúčinnějších nástrojů, které má věda k dispozici – ale musíte to sami zažít, abyste tomu skutečně porozuměli.\r\n<div align=\"right\">Úryvek z knihy <i><a href=\"/kniha_vsimavost\">Všímavost</a></i></div> \r\n</td></tr></table></div>\r\n\r\nKurz Mindfulness nenahrazuje terapeutickou skupinu, účastníci nepřinášejí na skupinu své konkrétní životní problémy. Nicméně všímavost Vám pomáhá problémy zvládat a rozvoj všímavosti a zvládání stresu je vhodným doplňkem psychoterapie.\r\n<a href=\"/meditace_vsimavosti_mindfulness\">Meditační cvičení všímavosti</a> jsou inspirovány <a href=\"/puvod_meditace\">buddhistickou meditací vhledu</a> (<i>vipassana</i>), samotný program je však zcela nezávislý na náboženství či duchovní tradici, protože rozvíjí přirozenou schopnost plně prožívat přítomnost, kterou mají všichni lidé. Zároveň je však kladen důraz na etiku (přátelský postoj k sobě i druhým) a na hlubokou proměnu životního stylu. \r\n<br>\r\n<h2>Program kurzu týden po týdnu<h2>\r\n\r\n<b>První týden</b> Vám pomůže uvědomit si jak často děláme věci nevšímavě, zcela automaticky, a podpoří Vás v tom, abyste vyzkoušeli, jaké to je, když se \'probudíte\'. Základní pomůckou bude Meditace těla a dechu, při které zaměřujeme plnou pozornost opakovaně pouze na jeden předmět, díky čemuž se mysl zklidní a lépe může sledovat, co se odehrává v přítomném okamžiku. Další meditace, všímavé jedení, Vám pomůže lépe se propojit s Vašimi smysly. I když jsou obě cvičení velmi jednoduchá, poskytují základ, na kterém staví všechny ostatní meditace.\r\n\r\n<b>Druhý týden</b> se naučíte používat meditaci Procházení těla, která napomáhá rozlišovat mezi myšlenkami o nějakém počitku a skutečným prožíváním. Mnoho z nás stráví většinu života \'v hlavě\', takže zapomínáme vnímat přímo skrze naše smysly. Procházení těla rozvíjí schopnost mysli zaměřovat pozornost přímo na naše smyslové počitky, aniž bychom je hodnotili či analyzovali. Díky tomu si jasněji všimnete, kdy se Vaše mysl rozběhne a začne se toulat, a naučíte se postupně rozlišovat mezi přemýšlející a vnímající myslí. \r\n\r\n<b>Třetí týden</b> rozvíjí předchozí cvičení pomocí všímavého pohybu založeného na velmi jemných jógových cvičeních. Přestože jsou tato cvičení velmi jednoduchá a nenáročná, dovolí Vám prozkoumat Vaše tělesné i psychické hranice a to, jak reagujete, když těchto hranic dosáhnete.  Díky tomu se mysl ještě více propojí s tělem.  Pomalu se naučíte, jak citlivě tělo reaguje na nepříjemné pocity spojené s přílišným zaměřením na dosažení nějakého cíle a díky tomu si začnete lépe všímat, jak napjatí, naštvaní nebo nešťastní jste, když se věci nevyvíjejí tak, jak byste si přáli. Je to velmi výkonný a důležitý systém včasného varování, který umožňuje zabránit problémům dřív, než se naplno rozjedou a už je nejde zastavit.\r\n\r\n<b>Čtvrtý týden</b> se seznámíte s Meditací zvuků a myšlenek, díky které poznáte, jak Vás může vtáhnout nadbytečné přemýšlení. Naučíte se uvědomovat si myšlenky jakožto události probíhající v mysli, které vznikají a zanikají, podobně jako zvuky. Když si všímáme okolních zvuků, můžeme zjistit, že myšlenky mají k mysli podobný vztah jako zvuky ke slyšení. Díky tomu můžete od myšlenek a pocitů získat větší odstup a pozorovat, jak vznikají a zanikají. Díky tomu se vědomí projasní a objeví se nové možnosti, jak se postavit k Vašim úkolům a problémům.\r\n\r\n<b>Pátý týden</b> si vyzkoušíte, jak se mohou negativní vzorce myšlení postupně rozpustit pomocí Meditace přátelství, která aktivně rozvíjí přátelství a soucitné porozumění k sobě i k druhým.  Nalezení klidu v uspěchaném světe je založeno na přátelském postoji ke svým silným, ale i slabým stránkám, které vnímáme jako \'chyby\' či \'nedostatky\'. Přijetí nedokonalosti není pasivní rezignace, ale prvním krokem k realistickému vnímání svých možností a nalezení životní rovnováhy. \r\n\r\n<b>Šestý týden</b> rozvinete tyto schopnosti ještě dále. Naučíte se Meditaci nesnází, která pomáhá zkoumat životní nesnáze, čelit jim a  neutíkat před nimi. Některé životní problémy se vyřeší časem sami od sebe. Ale některým musíme čelit s otevřeností, zájmem a soucitem.  Pokud si nedokážete své nesnáze připustit a přijmout je, postupně Vám mohou zkazit radost ze života. \r\n\r\n<b>Sedmý týden</b> budeme zkoumat úzké propojení mezi každodenně opakovanými aktivitami a náladami. Když jsme ve stresu a vyčerpaní, často se přestaneme věnovat tomu, co nás naplňuje a oživuje, a místo toho věnujeme čas \'naléhavým\' a \'důležitým\' věcem. V sedmém týdnu se naučíte používat meditaci tak, aby Vám pomáhala dělat ta nejdovednější rozhodnutí, takže věnujete více času věcem, které Vás naplňují, a omezíte negativní účinky aktivit, které Vás vyčerpávají a ničí Vaše vnitřní zdroje. Oživení se projeví větší tvořivostí, odolností a spontánní schopností užívat si života právě takový, jaký je, a ne takový, jaký by měl být.  Úzkosti, stresy a obavy budou přicházet i nadále, ale pokud je budete přijímat laskavě, je vyšší šance, že se rozpustí.\r\n\r\n<b>Osmý týden</b> věnujeme zapojení všímavosti do každodenního života, aby byla k dispozici vždy, když ji potřebujete. \r\n<br>\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','','full_html'),('node','page',0,27,27,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Mindfulness skupiny</a> | <a href=\"/MBSR\">Programy MBSR/MBCT</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Meditace</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n<br>\r\n<div align=\"center\">\r\n<img src=\"images/dandelion2_small.jpg\" alt=\"všímavost mindfulness\">\r\n<i>Všímavost nám umožňuje plně proživat bohatství, které se v ukrývá v každém okamžiku našeho života.</i>\r\n</div>\r\n<br>\r\n<b>Přítomný okamžik</b> se děje právě teď. Právě teď čtete tyto řádky, oči se pohybují, vidíte slova a mysl jim nějak rozumí a přemýšlí o nich. Dýcháte a tělo se dotýká různých předmětů. \r\n<div align=\"center\">\r\n<i>Jaké to je právě teď?\r\nJaké to je právě teď číst tato slova?\r\nVnímáte v těle napětí nebo jste uvolnění?\r\nCítíte se příjemně nebo nepříjemně či neutrálně?\r\nJaké myšlenky se Vám hodní hlavou?</i> \r\n</div>\r\nAť už se cítíte příjemně nebo nepříjemně, pokud jste se na okamžik zastavili a plně si uvědomovali, co se s Vámi děje, byli jste všímaví.\r\nMinulost již byla a je nám dostupná pouze jako přítomná vzpomínka. Budoucnost ještě nenastala, a je nám dostupná pouze jako přítomná představa či plán. \r\nProžívat přítomný okamžik tedy neznamená zapomenout na minulost a neplánovat budoucnost. Všímáme si však vzpomínek právě jako vzpomínek a plánování jako plánování. Nepřisuzujeme jim skutečnost, kterou nemají. A to může být osvobozující, protože lépe vidíme, že nám nijak neprospívá vyčítat si minulé chyby a obávat se budoucích hrozeb. \r\n\r\nPomáhá nám to také, abychom se nenechali omezovat myšlením (názory, hodnocením, srovnáváním, posuzování apod.) ve kterém je naše mysl tak dobrá. Neznamená to, že mysl přestane myslet. Změní se náš postoj k myšlení. Začneme přijímat myšlenka jako odhady skutečnosti, které mohou, ale nemusí být pravdivé. V některých situacích, například když plánujeme cestu ve městě, je myšlení skvělý nástroj. Jindy, například, když řešíme, proč se cítíme špatně nebo se za něco kritizujeme, může myšlení vést k nekonečnému přemítání, frustraci a nakonec někdy i k vážné depresi. \r\n<strong>Myšlení je dobrý sluha, ale špatný pán.</strong> Špatným pánem se myšlení stává, když ztotožňujeme myšlenky se skutečností. \r\n\r\nJe to podobné, jako když se v kině díváme na film a strhne nás děj. Na chvíli plně prožíváme film, jako by to byla skutečnost, ale za chvíli si uvědomíme – aha, já jsem v kině a tam vzadu je přístroj, který promítá obrázky na plátno. Všímat si myšlení znamená přestat považovat za skutečné to, co je na plátně, a začít si místo toho pořádně prohlížet kino a promítací přístroj – svoji mysl. <br>\r\n\r\n<i>Příklad: Když si pomyslím: „Jsem neschopný a můj život nestojí za nic.“, mohu se s tímto agresivním, sebekritickým a vysoce ohrožujícím hodnocením ztotožnit a začít jej považovat za skutečnost. Okamžitým důsledkem bude stres a nepříjemné emoce s ním spojené. Emoce mohou vyvolat tělesné napětí a další ohrožující myšlenky, které způsobí, že mi je ještě hůř. Roztočí se koloběh negativních myšlenek, emocí a tělesných vjemů, který může vést až k dlouhodobé  úzkosti, podrážděnosti, depresi a vyčerpání.  Všímavý postoj k myšlenkám znamená uvědomovat si je prostě jen jako myšlenky, tj. jako někdy užitečné, ale často velmi zkreslené či nesmyslné představy. </i><br>\r\n\r\nVšímavé uvědomování také znamená, že se nenecháváme ovládat emocemi. Neznamená to, že neprožíváme emoce. Pokud se objeví nepříjemné emoce jako je strach, vztek, neuspokojená žádostivost či zmatenost, je to důležitý signál, že není uspokojena některá naše potřeba. Emoce, dokonce i ty nepříjemné, nejsou tedy nežádoucí. Neměli bychom je ani potlačovat ani od nich utíkat. Důležité je jaký postoj k nim zaujmeme.<br>\r\n\r\n<i>Příklad: Někdo mne na veřejnosti kritizuje nebo přímo ponižuje. Mojí reakcí je vztek. Pokud se bojím vztek projevit, potlačím ho a výsledkem bude napětí, které časem může přerůst v úzkosti a deprese nebo tělesné obtíže. Pokud vztek naopak ventiluji agresí, utíkám od příčin emoce. Vztek dočasně může zmizet, ale jeho příčiny zůstávají. </i><br>\r\n\r\nVšímavost ke vzteku či jakékoliv jiné emoci znamená uvědomovat si se zájmem a přijetím, jak se emoce projevuje,  prožít ji naplno (což nutně nemusí být vidět navenek) a pečlivě si všímat, co se přitom děje v mysli a v těle, rozpoznávat z jakých složek se emoce skládá a hlavně z jakých příčin vzniká. Můžeme například zkoumat jak posuzující myšlenky, spouštějí obavy, smutek, či vztek, tyto emoce zase vytvářejí napětí a neklid v těle. Díky tělesnému nepohodlí a únavě se zase objevují negativní myšlenky. A tak to jde stále dokola ve spirále, která nás táhne ke dnu.  \r\nVětšinou je možné nahlédnout, že nepříjemné emoce vyvěrají z neuspokojení nějaké potřeby - něco chceme získat, ulpíváme na tom, nebo se něčeho či někoho chceme zbavit. Jasné uvědomění souvislostí mezi emocemi a potřebami vede k omezení automatických reakcí, dává nám širší možnost výběru vhodné odpovědi na stresující situaci a tím větší šanci, že situaci dovedně zvládneme. \r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Mindfulness skupiny</a> | <a href=\"/MBSR\">Programy MBSR/MBCT</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Meditace</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>','','full_html'),('node','page',0,28,28,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"MBSR mindfulness fmri\" src=\"images/mbsr_fmri\" /></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><em>Zobrazení mozku magnetickou rezonancí prokázalo po osmitýdenním <a href=\"MBSR\">programu MBSR</a> zvýšení hustoty šedé kůry mozkové v oblastech, které se podílejí na paměti, regulaci emocí, empatii, sebeuvědomování a zaujímání postojů.<sup>11, 12, 13</sup></em></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Psychologické a neurologické studie prokazují, že lidé, kteří se pravidelně věnují meditaci všímavost, jsou šťastnější a spokojenější než je průměr.<sup>1</sup> Toto zjištění má velký význam ve zdravotnictví, neboť pozitivní emoce souvisejí s delším a zdravějším životem.<sup>2</sup> Následuje výčet hlavních účinků meditace všímavosti. Tento výčet ale není úplný, do současnosti vyšlo již téměř tisíc vědeckých publikací na toto téma.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<ul class=\"rteindent1\">\r\n	<li>Studie provedené po celém světě ukázaly, že meditace snižuje klíčové ukazatele chronického stresu, včetně vysokého krevního tlaku.<sup>6</sup></li>\r\n	<li>Úzkost, deprese a podrážděnost se snižují pokud pravidelně meditujete.<sup>3</sup> Zlepšuje se paměť, zrychlují se reakční časy a zvyšuje se fyzická i mentální odolnost.<sup>4</sup></li>\r\n	<li>Pravidelně meditující mají lepší a více uspokojující vztahy.<sup>5</sup></li>\r\n	<li>Zjistilo se také, že meditace snižuje negativní zdravotní dopady chronických bolestí<sup>7</sup> a rakoviny<sup>8</sup>. Meditace také napomáhá snižovat závislost na alkoholu a drogách.<sup>9</sup></li>\r\n	<li>Další studie prokázaly, že meditace posiluje imunitní systém a díky tomu zvyšuje odolnost proti nachlazení, chřipkám a dalším nemocem.<sup>10</sup></li>\r\n	<li>Při meditaci se snižuje aktivita pravé přední mozkové kůry, spojené s negativními emocemi a pocity vyčerpání a posiluje se aktivita stejné části mozku na levé straně, která je spojena s pocity štěstí, nadšení a energie<sup>10</sup>.</li>\r\n	<li>Magnetické rezonance (fMRI) ukázala, že při meditaci se aktivuje<sup>11</sup> oblast mozku zvaná <em>insula</em>, která umožňuje empaticky se vcítit do druhých lidí. Meditace tuto část mozku nejen posiluje, ale pomáhá jí růst. Empatie a laskavost k sobě i k druhým prospěšně ovlivňují Vaše zdraví a pohodu. Osm týdnů stačí k tomu, aby bylo možné zaznamenat změny v aktivitě tohoto významného mozkového centra<sup>12</sup>.</li>\r\n	<li>Zobrazení mozku magnetickou rezonancí prokázalo po osmitýdenním <a href=\"MBSR\">programu všímavosti</a> zvýšení hustoty šedé kůry mozkové v oblastech, které se podílejí na paměti, regulaci emocí, empatii, sebeuvědomování a zaujímání postojů.<sup>11, 12, 13</sup></li>\r\n	<li>Podrobnější přehled některých výsledků neurovědeckého výzkumu v češtině najdete v článku <a href=\"files/meditace_neurovedy.pdf\">Jan Burian: Meditace z pohledu neurověd</a>.</li>\r\n</ul>\r\n\r\n<p><a id=\"diagnozy\" name=\"diagnozy\"></a>Programy založené na mindfulness (<a href=\"/MBSR\">MBSR/MBCT</a>) byly od počátku využívány v klasickém zdravotnictví, a proto byla jejich účinnost důkladně ověřována. Tzv. meta-studie (které zkoumají desítky až stovky jednotlivých studií) naznačují, že všímavost je efektivní léčbou pro širokou škálu psycho-somatických obtíží. Spektrum zdravotních účinků je překvapivě široké, hlavním důvodem je patrně fakt, že snižování chronického stresu pozitivně ovlivňuje imunitní systém. Nicméně to <strong>neznamená, že všímavost je zázračný všelék</strong>, většina metastudií doporučuje opatrný optimismus.&nbsp;Výsledky metastudií a aktuální informace o vědeckém výzkumu mindfulness naleznete na stránkách <a href=\"http://goamra.org/resources/reviewsmeta-analysis/\">American Mindfulness Research Association (AMRA)</a>.&nbsp;</p>\r\n\r\n<table align=\"center\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"1\" style=\"width:80%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align:top; width:50%\">\r\n			<p>Podle metastudií jsou programy MBSR/MBCT účinné zejména pro:</p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>Stresové poruchy</li>\r\n				<li>Deprese</li>\r\n				<li>Úzkost</li>\r\n				<li>Poruchy nálad</li>\r\n				<li>Poruchy spánku</li>\r\n			</ul>\r\n			</td>\r\n			<td>\r\n			<p>Příklady některých onemocnění, kde je všímavost využívána jako doplňková léčba ke snížení stresu, zlepšení imunity a lepšímu zvládání symptomů:</p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>Kardiovaskulární onemocnění</li>\r\n				<li>Vysoký krevní tlak</li>\r\n				<li>Diabetes</li>\r\n				<li>Rakovina</li>\r\n				<li>Astma</li>\r\n				<li>Lupénka</li>\r\n				<li>Fybromyalgie</li>\r\n			</ul>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/vsimavost_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Mindfulness skupiny</a> | <a href=\"/MBSR\">Programy MBSR/MBCT</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p><br />\r\nCitovaná literatura:</p>\r\n\r\n<p>1. Ivanowski, B. &amp; Malhi, G. S. (2007), ‘The psychological and neurophysiological concomitants of mindfulness forms of meditation’, Acta Neuropsychiatrica, 19, pp. 76–91.</p>\r\n\r\n<p>Shapiro, S. L., Oman, D., Thoresen, C. E., Plante, T. G. &amp; Flinders, T. (2008), ‘Cultivating mindfulness: effects on well-being’, Journal of Clinical Psychology, 64(7), pp. 840–62.</p>\r\n\r\n<p>Shapiro, S. L., Schwartz, G. E. &amp; Bonner, G. (1998), ‘Effects of mindfulness-based stress reduction on medical and premedical students’, Journal of Behavioral Medicine, 21, pp. 581–99.</p>\r\n\r\n<p>2. Fredrickson, B. L. &amp; Joiner, T. (2002), ‘Positive emotions trigger upward spirals toward emotional well-being’, Psychological Science 13, 172–5.</p>\r\n\r\n<p>Fredrickson, B. L. and Levenson, R. W. (1998), ‘Positive emotions speed recovery from the cardiovascular sequelae of negative emotions’, Cognition and Emotion, 12, 191–220.</p>\r\n\r\n<p>Tugade, M. M. &amp; Fredrickson, B. L. (2004), ‘Resilient individuals use positive emotions to bounce back from negative emotional experiences, Journal of Personality and Social Psychology, 86, pp. 320–33.</p>\r\n\r\n<p>3. Baer, R. A., Smith, G. T., Hopkins, J., Kreitemeyer, J. &amp; Toney, L. (2006), ‘Using self-report assessment methods to explore facets of mindfulness’, Assessment, 13, pp. 27–45.</p>\r\n\r\n<p>4. Jha, A., et al., (2007), ‘Mindfulness training modifies subsystems of attention’, Cognitive Affective and Behavioral Neuroscience, 7, pp. 109–1.</p>\r\n\r\n<p>Tang, Y. Y., Ma, Y., Wang, J., Fan, Y., Feng, S., Lu, Q., et al. (2007), ‘Short-term meditation training improves attention and self-regulation’, Proceedings of the National Academy of Sciences (US), 104(43), pp. 17152–6.</p>\r\n\r\n<p>McCracken, L. M. &amp; Yang, S-Y. (2008), ‘A contextual cognitive-behavioral analysis of rehabilitation workers’ health and well-being: Influences of acceptance, mindfulness and values-based action’, Rehabilitation Psychology, 53, 479–85.</p>\r\n\r\n<p>Ortner, C. N. M., Kilner, S. J. &amp; Zelazo, P. D. (2007), ‘Mindfulness meditation and reduced emotional interference on a cognitive task’, Motivation and Emotion, 31, pp. 271–83.</p>\r\n\r\n<p>Brefczynski-Lewis, J., Lutz, A., Schaefer, H. S., Levinson, D. B. &amp; Davidson, R. J. (2007), ‘Neural correlates of attentional expertise in long-term meditation practitioners’, Proceedings of the National Academy of Sciences, 104(27), pp. 11483–8.</p>\r\n\r\n<p>5. Hick, S. F., Segal, Z. V. &amp; Bien T., Mindfulness and the Therapeutic Relationship (Guilford Press, 2008).</p>\r\n\r\n<p>6. Low, C. A., Stanton, A. L. &amp; Bower, J. E. (2008), ‘Effects of acceptance-oriented versus evaluative emotional processing on heart rate recovery and habituation’, Emotion, 8, pp. 419–24.</p>\r\n\r\n<p>7. Kabat-Zinn, J., Lipworth, L., Burncy, R. &amp; Sellers, W. (1986), ‘Four-year follow-up of a meditation-based program for the self-regulation of chronic pain: Treatment outcomes and compliance’, The Clinical Journal of Pain, 2(3), p. 159;</p>\r\n\r\n<p>Morone, N. E., Greco, C. M. &amp; Weiner, D. K. (2008), ‘Mindfulness meditation for the treatment of chronic low back pain in older adults: A randomized controlled pilot study’, Pain, 134(3), pp. 310–19;</p>\r\n\r\n<p>Grant, J. A. &amp; Rainville, P. (2009), ‘Pain sensitivity and analgesic effects of mindful states in zen meditators: A cross-sectional study’, Psychosomatic Medicine, 71(1), pp. 106–14.</p>\r\n\r\n<p>8. Speca, M., Carlson, L. E., Goodey, E. &amp; Angen, M., (2000), ‘A randomized, wait-list controlled trail: the effect of a mindfulness meditation-based stress reduction program on mood and symptoms of stress in cancer outpatients’, Psychosomatic Medicine, 62, pp. 613–22.</p>\r\n\r\n<p>9. Bowen, S., et al. (2006), ‘Mindfulness Meditation and Substance Use in an Incarcerated Population’, Psychology of Addictive Behaviors, 20, pp. 343–7.</p>\r\n\r\n<p>10. Davidson, R. J., Kabat-Zinn, J., Schumacher, J., Rosenkranz, M., Muller, D., Santorelli, S. F., Urbanowski, F., Harrington, A., Bonus, K. &amp; Sheridan, J. F. (2003), ‘Alterations in brain and immune function produced by mindfulness meditation’, Psychosomatic Medicine, 65, pp. 564–70.</p>\r\n\r\n<p>11. Tania Singer, et al. (2004), ‘Empathy for Pain Involves the Affective but not Sensory Components of Pain’, Science, 303, p. 1157.</p>\r\n\r\n<p>12. Fredrickson, B. L., Cohn, M. A., Coffey, K. A., Pek, J. &amp; Finkel, S. M. (2008), ‘Open hearts build lives: Positive emotions, induced through loving-kindness meditation, build consequential personal resources’, Journal of Personality and Social Psychology, 95, pp. 1045–62.</p>\r\n\r\n<p>13. Britta K. Hölzel, et. al .(2011), Mindfulness practice leads to increases in regional brain gray matter density. Psychiatry Research: Neuroimaging, Volume 191, Issue 1, 30 January 2011, Pages 36–43. <a href=\"http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S092549271000288X\">Dostupné na WWW</a>.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Meditace všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,29,29,'und',0,'<div align=\"center\"> <img  alt=\"\" src=\"images/hour.jpg\"></div>\r\n<br>\r\n\r\n<ol>\r\n<li> Posaďte se na židli, mějte záda narovnaná: Pokud je to možné neopírejte se zády o opěradlo, aby vaše páteř držela sama váš trup. Chodila položte celou plochou na zem. Zavřete oči nebo jen přivřete víčka a upřete pohled směrem na podlahu. \r\n<li> Zaměřte pozornost na Váš dech, jak proudí dovnitř a ven z Vašeho těla. Vnímejte počitky spojené s každým nádechem a výdechem. Pozorujte svůj dech aniž byste očekávali, že se stane něco zvláštního. Není třeba abyste svůj dech nějak měnili, jen nechte tělo, ať samo přirozeně dýchá. \r\n<li>Všímejte si neustálých změn, které probíhají v živém těle. Tělo a dech jsou stále v přítomném okamžiku. Zkuste brát meditaci jako hravý experiment. Můžete se zájmem zkoumat, co se děje právě teď.   \r\n<li> Po nějaké chvíli může něco odvést vaše pozornost pryč. Když si toho povšimnete, zjistěte co Vás rozptýlilo (myšlenky, zvuky, bolest v těle apod.) a jemně ale vytrvale přivádějte pozornost zpět k dechu. Pokud se objeví výčitky či sebekritické myšlenky např.: \"Nejde mi to.\", \"Nedokáži se soustředit.\" apod., povšimněte si jich. <b>Jádrem meditace všímavosti není udržet pozornost za každou cenu u dechu či něčeho jiného, ale všímat si, co se děje v přítomném okamžiku.</b>  Můžete si např. všímat, jak je mysl neposedná a pozornost stále něco přitahuje. Nevyvíjejet nadměrné úsilí. Čeho si všimnete, toho si všimnete. \r\n<li> Po nějaké chvíli se může mysl zklidnit jako hladina tiché studánky – anebo také ne. I když dosáhnete klidu, bude to nejspíš pomíjivé. Pokud se cítíte naopak vzteklí nebo  podráždění, povšimněte si, že i tyto pocity jsou pomíjivé. Ať už se stane cokoliv, jen to nechte být právě tak, jak to je. \r\n<li> Po minutě (nebo delší době) otevřete oči a rozšiřte pozornost i na své okolí.\r\n<li> Pokud se rozhodnete meditovat déle, mohou Vás začít rušit bolesti v těle. Můžete bolest chvíli sledovat nebo se můžete rozhodnout pozici změnit. Pokud pozici změníte, můžete to udělat všímavě - všimněte si, že se rozhodujete pozici změnit, že provádíte pohyb a ukončujete změnu pozice. Poté se můžete vrátit ke sledování nádechu a výdechu. \r\n</ol>\r\n<div align=\"center\">Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,30,30,'und',0,'<div align=\"center\"> <img  alt=\"\" src=\"images/chocolate_small.jpg\"></div>\r\n<br>\r\n\r\nVyberte si jakoukoliv čokoládu, kterou jste zatím nejedli, nebo kterou už jste dlouho nejedli. Může být hořká a aromatická, bio nebo fair-traidová, cokoliv si vyberete. Důležité je vybrat si čokoládu, kterou normálně nejíte nebo jen velmi zřídka. \r\n\r\n<ul><li>Otevřete balíček. Vnímejte aroma. Oddejte se mu.\r\n<li>Ulomte si kousek a dívejte se na něj. Vpijte se do něj pohledem, prozkoumejte každý růžek a skulinu. \r\n<li>Dejte si kousek do pusy. Zkuste jestli je možné podržet ho na jazyku a nechat ho rozpustit. Můžete si povšimnout tendence začít kousek cucat. Čokoláda má více než tři sta různých chutí. Zkuste jestli dokážete některé z nich vnímat. \r\n<li>Pokud se Vám v průběhu ochutnávání zatoulá mysl někam jinam, všimněte si, co mysl zaujalo a pak ji jemně přiveďte zpět do přítomného okamžiku. \r\n<li>Poté, co se čokoláda rozpustí, velmi pomalu a s jasným záměrem ji polkněte. Nechte ji stékat krkem dolů. \r\n<li>Opakujte to s dalším kouskem.\r\n</ul>\r\n\r\nJaké to bylo. Jiné než obvykle? Chutnala čokoláda lépe, než kdybyste ji snědli ve spěchu?\r\n<br>\r\n<div align=\"center\"> <i>A vědeli jste, že ...</i>\r\n<img  alt=\"\" src=\"images/Stressed-is-Desserts.jpg\"></div>\r\n<br>\r\n<p align=\"right\"><i>Převzato z knihy Marka Williamse, Všímavost: Jak najít klid v uspěchaném světe</i> </p>\r\n<div align=\"center\">Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>','','full_html'),('node','page',0,31,31,'und',0,'<div align=\"center\"> <img  alt=\"\" src=\"images/woods-path_small.jpg\"></div>\r\n<br>\r\n\r\nChůze je skvělé cvičení, které osvobozuje od stresu a zlepšuje náladu. \r\nNemusíte jít na žádné zvláštní místo. Pokud plně otevřete svoji mysl, může být procházka v sousedství stejně zajímavá jako horská tůra. Důležité je jen vnímat své okolí se zájmem. Zkuste si vzpomenout na dobu, kdy jste byli děti a svět byl plný tajemství. \r\nNemusíte nikam pospíchat. Cesta je cíl. Můžete si hrát, experimentovat, objevovat. \r\n\r\nMůžete například zaměřit pozornost na dotek chodidel se zemí a pohyby všech svalů a šlach v nohách. Můžete si také povšimnout, jak jsou při chůzi sladěny pohyby celého těla. \r\n\r\nZkuste se otevřít všem smyslům: čichejte vůni květin, pach čerstvě posekané trávy, vlhkost podzimního listí, zápach výfuků a závan ze stánku s rychlým občerstvením. \r\n\r\nKolem Vás je život. I pokud jste ve městě, uvidíte možná překvapivé množství ptáků a dalších zvířat. \r\n\r\nVnímejte závany větru na tváři, teplo a chlad, kapky deště na hlavě či na rukou. \r\n\r\nNaslouchejte okolním zvukům. Objevují se a mizí jako zpěv ptáků, nebo se ozývají neustále jako šum lesa či hluk velkoměsta? \r\n\r\nVšímejte si, jaké pocity a emoce ve Vás vzbuzují věci, které po cestě potkáte.\r\n\r\nV každém okamžiku, v každém ročním období, můžete objevit množství smyslových potěšení a nezáleží na tom, kde žijete. Pokud se opravdu chcete cítit živí, jděte na procházku za deště nebo, když fouká vítr!\r\n\r\nPo návratu si můžete na chvíli pohodlně sednout na tiché místo a nechat dojmy z procházky doznít. Po procházce je také vhodný čas na <a href=\"vdecnost\">Vděčnost</a>. \r\n<div align=\"center\">Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>','','full_html'),('node','page',0,32,32,'und',0,'<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"images/dandelion_small.jpg\" /><br />\r\n<em>Jak snadno přehlížíme bohatství skryté i v těch nejobyčejnějších okamžicích.</em></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><br />\r\nVelkou část svého života trávíme posuzováním toho, co jsme udělali v minulosti špatně nebo obavami z toho, co uděláme špatně v budoucnosti, případně se zaměřujeme na kritizování toho, co je špatného a nedokonalého na nás, na ostatních lidech nebo ve světě kolem. Toto zaměření na chyby, selhání a nebezpečí má svůj význam - umožňuje nám poučit se z chyb v minulosti a vyvarovat se chyb v budoucnosti. Na druhé straně se nám ale může stát, že přestaneme vnímat to, co je v životě v pořádku, co funguje, co můžeme ocenit a za co můžeme být vděční. Cvičení Vděčnosti vyrovnává naši tendenci zaměřovat se hlavně na to, co bylo špatně v minulosti nebo by mohlo být špatně v budoucnosti.&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>Jednou denně si uvědomíte alespoň pět věcí, za které jste vděční. Můžete je počítat na prstech. Je důležité najít jich alespoň pět (nejlépe deset), i když to třeba začne být po třech či čtyřech obtížné. To je právě cíl tohoto cvičení – záměrně si začít uvědomovat, drobné, dříve nepovšimnuté součásti běžného dne. Když jsem uváděl cvičení Vděčnosti ve vězení, objevovala se po chvíli i vděčnost za takové „drobnosti“ jako jsou špunty do uší nebo hrníček darovaný kamarádem. </strong></p>\r\n\r\n<p>Pokaždé můžete přijít na něco nového. A můžete najít i něco, za co jste vděční sami sobě! Není to vychloubání, ale realistické uznání a ocenění toho, co se vám daří. Nemusí to být vždy snadné, ale zkuste to – čím těžší to bude, tím více se vděčnost posiluje.</p>\r\n\r\n<p><strong>Pokud Vám nevyhovuje slovo \"vděčnost\" můžete se ptát: co mi udělalo radost, co příjemného jsem zažil, co se mi daří, co v životě oceňuji, čeho si vážím. </strong></p>\r\n\r\n<p><strong>Nemáte žádnou povinnost být vděční. Nemusíte se do vděčnosti nutit. Pokud se však dáte vděčnosti prostor a začnete ji rozvíjet, je prokázáno, že má řadu pozitivních účinků na Vaše zdraví: zlepšuje spánek, zvyšuje odolnost proti nemocem, zlepšuje mezilidské vztahy a posiluje motivaci&nbsp;(viz odkazy níže). </strong></p>\r\n\r\n<p>Důležité je cvičit vděčnost pravidelně – ideálně každý den, třeba před spaním, Můžete si vděčnost zapisovat a udělat si deníček vděčnosti. Při jaké činnosti nebo se kterými lidmi je Vám dobře? Můžete věnovat těmto činnostem a lidem trochu více vděčné pozornosti a času?</p>\r\n\r\n<p><strong>Můžete také toto cvičení sdílet s někým blízkým a střídavě počítat věci, za které jste vděční.</strong></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Výběr anglických odborných článků o vděčnosti:</p>\r\n\r\n<p><a href=\"https://greatergood.berkeley.edu/article/item/what_can_the_brain_reveal_about_gratitude\">What Can the Brain Reveal about Gratitude?</a></p>\r\n\r\n<p><a href=\"https://greatergood.berkeley.edu/article/item/how_gratitude_changes_you_and_your_brain\">How Gratitude Changes You and Your Brain</a></p>\r\n\r\n<p><strong>Doporučuji:</strong> <a href=\"https://outwittrade.com/why-is-gratitude-important/\">Why Is Gratitude Important</a> - Zkušenosti několika desítek lidí, kteří začali rozvíjet vděčnost.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div>Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','page',0,33,33,'und',0,'<div align=\"center\">\r\n<img  src=\"images/terapie_borsov.jpg\">\r\n<i>Therapeutic room in the Diabasis center, Boršov 2, Prague</i>\r\n</div>\r\n<br>\r\n<p><b>QUESTION</b>: What does the therapy actually offer?<br> <b>ANSWER</b>: It is you who defines the goals and makes the choice to take a particular course of action. The usual goal is to <b>better cope with difficult life situations and personal problems</b> related to family, relationships, work or health. You can bring any topic to the therapy. <br> My aim is <b>to provide understanding and a safe space</b> where you can deal with your experiences, face difficult emotions and gradually understand them better.<br> I do not try to explain your experience within the framework of a theory <b>and I don\'t judge your views or behavior as good or bad</b>. Instead, we can explore together what is and isn\'t useful for you. <b>I will not give you any advice</b> on how to solve your problems, but I can help you know yourself better and use this knowledge in your life. <br> I can also offer you simple meditation <b>exercises for coping with stress, relaxing the body and calming the mind</b>. \r\nI\'m not a psychiatrist, so I don\'t prescribe medication.</p>\r\n  <p><b>QUESTION</b>: It is still not clear to me how this works. <br> <b>ANSWER</b>: Most of the time we\'ll just talk. What exactly happens during therapy could vary significantly for different people. <b>The easiest way to find out is simply to try it and see for yourself whether the therapy suits you or not.</b>.  </p>\r\n  <p><b>QUESTION</b>: Okay. And how would we meet? <br> <b>ANSWER</b>: The easiest way is to contact me by <a href=\"#kontakt\"> mail or phone</a>. During the first session, we can just talk about what you expect from the therapy and how we would assess if it works for you. If you don\'t expect something I cannot offer and we are comfortable with each other, we will make appointments for the following sessions. I usually suggest meeting once a week for 50 minutes. In Prague, personal meetings are possible, but Skype sessions are also an option.</p>\r\n  <p><b>QUESTION</b>: And how much does it cost? <br> <b>ANSWER</b>: The first session is 150Kč (just the rent of the theapeutic room). Every following session is 600Kč. If you find yourself in a very difficult financial situation, the price could be adjusted.</p>\r\n<a name=\"jan\">\r\n  <p><b>QUESTION</b>: Can you say more about yourself?<br> <b>ANSWER</b>: I did four years of mindfulness-based  psychotherapy training. I\'m a member of a therapy group in a center for refugees and migrants, <a href=\"http://inbaze.cz/en\">InBaze</a>. I\'m also a member of the <a href=\"http://www.centrum-lavka.cz/\">Psychotherapy Center Lávka</a>. And I work as a volunteer in the hospice <a href=\"http://www.cestadomu.cz/en\">Cesta domů</a>. For many years, I\'ve been studying and practicing stress-reduction meditation based on <a href=\"http://en.wikipedia.org/wiki/Mindfulness_%28psychology%29\"> mindfulness</a> – the open and kind awareness of the present moment. </p>\r\n<br>\r\n<div align=\"center\">\r\n<img alt=\"\" src=\"images/jan_burian_small300.jpg\">\r\n\r\n<b><i>Jan Burian</b>, PhD. </i></div>\r\n<p>\r\n<b>Contact</b>\r\n<i><a name=\"kontakt\"></a>Email</i>: honzaburian@seznam.cz\r\n<i>Phone</b>: 608 214 854</font></i></p>\r\n<hr style=\"width: 100%; height: 2px;\">\r\n','','full_html'),('node','page',0,34,34,'und',0,'<h1 class=\"rtecenter\"><img src=\"/images/headset.jpeg\" /></h1>\r\n\r\n<h1 class=\"rtecenter\">Jak meditovat a používat nahrávky</h1>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li>Všechny následující meditace (cvičení všímavosti) berte jako zcela dobrovolné nabídky. Instrukce můžete následovat, ale není to nutné. Nejsou to úkoly, které musíte splnit.</li>\r\n	<li>Meditaci je možné kdykoliv přerušit. Pokud máte zavřené oči, můžete je kdykoliv otevřít.</li>\r\n	<li>Pokud by Vám bylo nepříjemné věnovat něčemu pozornost, můžete kdykoliv přesunout pozornost jinam. Nejlépe k vjemům, které Vám pomáhají nalézt klid a stabilitu. Bezpečné je například vnímat doteky s podložkou.</li>\r\n	<li>Tělo může být v pohodlné pozici, která je zároveň k tělu ohleduplná a nezatěžuje páteř nebo klouby. Více k meditačním pozicím <a href=\"/meditacni_instrukce\">najdete zde ...</a></li>\r\n	<li>Pokud bude Vaše mysl při meditaci plná myšlenek, objeví se neklid nebo naopak začnete usínat, není to \"špatně\" nebo \"chyba\" - je to součást meditace. Můžete si dovolit prožít tento stav právě takový, jaký je?</li>\r\n</ul>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n<h1 class=\"rtecenter\">Nahrávky ke kurzu <a href=\"/mindfulness\">Mindfulness</a></h1>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<ol class=\"rteindent2\">\r\n	<li><a href=\"/files/Meditace_dechu_a_tela.mp3\">Meditace dechu a těla</a><br />\r\n	<a href=\"/files/Meditace_dechu_a_tela_TICHA.mp3\">Meditace dechu a těla (více ticha)</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/meditace-chvilka-pro-sebe.mp3\">Meditace Chvilka pro sebe</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/Meditace_Prostor_k_nadechnuti.mp3\">Meditace Prostor k nadechnutí</a><br />\r\n	<a href=\"/files/Meditace_Prostor_k_nadechnuti_TICHA.mp3\">Meditace Prostor k nadechnutí (více ticha)</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/Meditace_Prochazeni_tela.mp3\">Meditace Procházení těla</a><br />\r\n	<a href=\"/files/Meditace_Prochazeni_tela_TICHA.mp3\">Meditace Procházení těla (více ticha)</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/Meditace_vsimaveho_pohybu_ver2.mp3\">Meditace všímavého pohybu</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/Meditace_zvuku_a_myslenek.mp3\">Meditace zvuků a myšlenek</a><br />\r\n	<a href=\"/files/Meditace_zvuku_a_myslenek_TICHA.mp3\">Meditace zvuků a myšlenek (více ticha)</a></li>\r\n	<li><a href=\"http://praveted.info/files/meditace-laskavosti-k-blizkym-a-k-sobe.mp3\">Meditace laskavosti k blízkým a k sobě </a><br />\r\n	<a href=\"/files/Meditace_sprateleni.mp3\">Meditace spřátelení<br />\r\n	</a><a href=\"/files/Meditace_sprateleni_TICHA.mp3\">Meditace spřátelení (více ticha)</a><br />\r\n	<a href=\"/files/Meditace_sprateleni_verze2.mp3\">Meditace spřátelení verze 2 (zaměřená více na přijetí sebe sama)</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/meditace_pocitu.mp3\">Meditace pocitů</a></li>\r\n</ol>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><a href=\"/files/meditace.zip\">Můžete si stáhnout všechny nahrávky najednou v zip archivu</a> (cca 170MB).</p>\r\n\r\n<p>Základní verze nahrávek obsahují více instrukcí, tiché verze obsahují méně instrukcí a více ticha.</p>\r\n\r\n<table border=\"0\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"1\" style=\"width:100%;\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><em>Nahrávky jsou vytvořeny podle vedených meditací v knize \"<a href=\"/kniha_vsimavost\">Všímavost: jak najít klid v uspěchaném světě</a>\" od Marka Williamse a Dannyho Penmanna.</em><br />\r\n			<em>Poznámka: V knize je v prvním týdnu použita <a href=\"/files/Meditace_vsimavosti_k_telu_a_dechu.mp3\">Meditace všímavosti k tělu a dechu</a>, místo které na svých kurzech používám podobnou Meditaci dechu a těla, která je v knize ve třetím týdnu. Místo <a href=\"/files/Meditace_nesnazi.mp3\">Meditace nesnází</a> používám v kurzu Meditaci pocitů.&nbsp; </em></td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td><a href=\"/kniha_vsimavost\"><img alt=\"\" src=\"/images/vsimavost-cover.jpg\" style=\"width: 150px; height: 214px;\" /></a></td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><a id=\"sebeprijeti\" name=\"sebeprijeti\"></a></p>\r\n\r\n<h1 class=\"rtecenter\">Nahrávky ke kurzu <a href=\"/sebeprijeti\">Sebepřijetí</a></h1>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li><a href=\"/files/meditace-chvilka-pro-sebe.mp3\">Meditace Chvilka pro sebe</a> (7 minut, prodloužená verze Prostoru k nadechnutí s důrazem na bezpečné vedení)</li>\r\n	<li><a href=\"http://praveted.info/files/meditace-laskavosti-k-blizkym-a-k-sobe.mp3\">Meditace Laskavosti k blízkým a k sobě </a>(13 minut, zaměřená na sebe-laskavé sledování pocitů v těle)</li>\r\n	<li><a href=\"/files/bezpecne_misto.mp3\">Bezpečné místo</a> (10 minut, zaměřené na smyslové představy spojené s bezpečím a zážitek vnitřního bezpečného místa)</li>\r\n	<li><a href=\"/files/meditace_pocitu.mp3\">Meditace pocitů</a> (10 minut, zaměřené na zkoumání pocitů spojených s nějakou konkrétní situací nebo tématem - konflikt, sebe/kritika, ztráta, nejistota apod.)</li>\r\n	<li><a href=\"/files/Vsimavy_pohyb2.mp3\">Všímavý a laskavý pohyb</a> (13 minut, pohyb s důrazem na sebelaskavost)</li>\r\n</ul>\r\n\r\n<p><a id=\"emoce\" name=\"emoce\"></a></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<h1 class=\"rtecenter\">Další nahrávky</h1>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li><a href=\"/mindfulness_a_emoce\">Mindfulness a emoce</a> - článek s několika nahrávkami a vedenou meditací</li>\r\n</ul>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><br />\r\n<em>Autorem všech nahrávek je <a href=\"/honza_burian\">Honza Burian</a>. Nahrávky je možné stáhnout pro vlastní potřebu. Nahrávky je možné šířit pouze s uvedením autora. Je zakázáno nahrávky upravovat bez souhlasu autora.</em></p>\r\n','','full_html'),('node','page',0,35,35,'und',0,'<table border=\"0\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td rowspan=\"5\" style=\"vertical-align:top; width:70%\">\r\n			<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"nenásilná komunikace\" src=\"/images/bridge.jpg\" style=\"width:400px\" /></p>\r\n\r\n			<h1 class=\"rtecenter\">&nbsp;</h1>\r\n\r\n			<h1 class=\"rtecenter\">Empatická komunikace</h1>\r\n\r\n			<h3 class=\"rtecenter\">Aneb jak ustát konflikt a přitom si lépe porozumět</h3>\r\n\r\n			<h3 class=\"rtecenter\">Celodenní intenzivní trénink</h3>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p><br />\r\n			<strong>Empatická komunikace Vám pomůže</strong>:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>\r\n				<p>projít hádkou s blízkým člověkem a být si blíž, než předtím.</p>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p>ustát konflikt se šéfem nebo s kolegou a využít ho k tomu, aby se Vám lépe spolupracovalo.</p>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p>upřímně si říci o to, co potřebujete, nebo někoho odmítnout, a nadále spolu dobře vycházet.</p>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><br />\r\n			&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p><strong>Co nám v tom pomůže – co se budeme učit</strong>:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>\r\n				<p><strong>Empatii</strong></p>\r\n\r\n				<ul>\r\n					<li>\r\n					<p>uvědomění a pojmenování toho, co je pro mne právě teď důležité.</p>\r\n					</li>\r\n					<li>\r\n					<p>porozumění, co prožívají druzí a co je důležité pro ně.</p>\r\n\r\n					<ul>\r\n						<li>\r\n						<p>Empatie ovšem neznamená, že s druhými musíme vždy souhlasit, že se vyhýbáme konfliktu, nebo že nejsme schopni se bránit.</p>\r\n						</li>\r\n					</ul>\r\n					</li>\r\n				</ul>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p><strong>Všímavost (mindfulness)</strong> – schopnost plně prožívat přítomnost a</p>\r\n\r\n				<ul>\r\n					<li>\r\n					<p>rozlišovat pozorování od domněnek a hodnocení</p>\r\n					</li>\r\n					<li>\r\n					<p>plně prožívat emoce a přitom se jimi nenechat ovládat</p>\r\n					</li>\r\n				</ul>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p><strong>Vyjadřovat upřímná, jasná a splnitelná přání</strong>, bez vynucování a kritizování druhých.</p>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p>Pomáhat druhým (pokud chtějí), aby dokázali vyjádřit, co je důležité pro ně.</p>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p><strong>Předcházet konfliktům a zároveň se jim nevyhýbat</strong>:</p>\r\n\r\n				<ul>\r\n					<li>\r\n					<p>řešit konflikty efektivně, bez neplodných nadávek, výčitek nebo trucování.</p>\r\n					</li>\r\n					<li>\r\n					<p>využít konflikt jako příležitostí k k hlubšímu vzájemnému porozumění a zdravějšímu vztahu.</p>\r\n					</li>\r\n					<li>\r\n					<p>ustát situace, kdy se ani při nejlepší vůli nedá najít řešení uspokojivé pro všechny.</p>\r\n					</li>\r\n				</ul>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><br />\r\n			&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p><strong>Jak se to budeme učit?</strong> Náplní každého setkání bude:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>\r\n				<p>praktický nácvik komunikace:</p>\r\n\r\n				<ul>\r\n					<li>\r\n					<p>Konkrétní situace z Vašeho života si přehrajeme a budeme hledat nové způsoby, jak danou situaci zvládnout</p>\r\n					</li>\r\n				</ul>\r\n				</li>\r\n				<li>\r\n				<p>trocha teorie (většinu teorie si můžete přečíst v knihách – viz seznam dole) .</p>\r\n				</li>\r\n			</ul>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(227, 221, 176); vertical-align:top\">\r\n			<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Celodenní kurz</strong></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Kdy: </strong>sobota 30. 4. 2022<br />\r\n			&nbsp;9-17h</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><br />\r\n			<strong>Kde: Centrum Paleček</strong><br />\r\n			Písecká 17, Praha 3, pět minut od metra Flora</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Lektor</strong>: <a href=\"/#kontakt\">Honza Burian</a></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Počet účastníku</strong>: max 16</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Příspěvek: </strong>1600Kč</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">Pokud chcete kurz někomu věnovat jako dar, vystavím Vám dárkový poukaz.</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Přihlášky</strong> prosím na mail:<br />\r\n			<strong>burian@praveted.info</strong></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">- - - - -</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">Pokud máte zájem o<br />\r\n			<strong>Individuální a párové tréninky</strong><br />\r\n			<a href=\"/#kontakt\">kontaktujte mne</a> a domluvíme místo, čas a cenu.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align:top\">&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(255, 255, 204); vertical-align:top\">\r\n			<div class=\"rtecenter\"><strong>Kam dál:</strong></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/cviceni_empatie\">Cvičení empatie</a></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/zaklady_nvc\">Základy nenásilné komunikace</a></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/nvc_priklady\">Příklady Nenásilné kom.</a></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/reseni_konfliktu_kmeny\">Řešení válečných konfliktů</a></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/pomucky_nvc\">Pomůcky ke studiu</a></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">- - - - -</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">Knihu Marshalla Rosenberga <em>Nenásilná komunikace</em> vydalo nakladatelství Portál.</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img src=\"/images/nenasilna_komunikace_obal.jpg\" /></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Základem Empatické komunikace je záměr&nbsp;<strong>uspokojit potřeby všech zúčastněných. </strong>Tomuto záměru se někdy také říká <strong>strategie win-win</strong>, zkoušíme najít řešení, při kterém by všichni zúčastnění \"vyhráli\" a byli spokojení.</p>\r\n\r\n<p><br />\r\n<strong>Inspirací pro kurzy Empatické komunikace je hlavně <a href=\"/zaklady_nvc\">Nenásilná komunikace</a> Marshalla Rosenberga a <a href=\"/mindfulness_ve_vztazich\">kurzy Mindfulness v mezilidských vztazích.</a></strong></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><strong>Literatura pro inspiraci:</strong></p>\r\n\r\n<p><strong>Rosenberg, Marshall:<em> Nenásilná komunikace,</em> Portál.</strong></p>\r\n\r\n<p><strong>D\'Ansembourgh, Thomas: <em>Přestaňte být hodní, buďte sami sebou,</em> Rybka publishers.</strong></p>\r\n\r\n<p><strong>Rust, Serena:<strong><em> </em></strong><em>Když</em><em> žirafa tančí s vlkem,</em> ANAG.</strong></p>\r\n\r\n<p><strong>&nbsp;</strong></p>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong><strong>Kam dál:</strong></strong></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/cviceni_empatie\">Cvičení empatie</a></strong></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/zaklady_nvc\">Základy nenásilné komunikace</a></strong></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/nvc_priklady\">Příklady Nenásilné komunikace v akci</a></strong></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/reseni_konfliktu_kmeny\">Jak M. Rosenberg medioval válečný konflikt v Africe</a></strong></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/pomucky_nvc\">Pomůcky ke studiu</a></strong></div>\r\n','<table border=\"0\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><img alt=\"nenásilná komunikace\" src=\"images/bridge.jpg\" style=\"width:150px\" /></td>\r\n			<td>Nenásilná komunikace pomáhá vytvářet tolerantní, empatické a upřímné mezilidské vztahy. Autorem Nenásilné komunikace je americký psycholog <strong>Marshall Rosenberg</strong>, který se po většinu svého života zabývá řešením konfliktů – řešil konflikty ve školách, v rodinách, na pracovišti, ve vězení i konflikty mezi válčícími skupinami.\r\n			<div><a href=\"/nvc\">Více o Nenásilné komunikaci</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','full_html'),('node','page',0,36,36,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"images/rosenberg.jpg\" alt=\"Marshall Rosenberg\">\r\n<i>Marshall Rosenberg</i>\r\n</div>\r\n\r\nPříklady nenásilné komunikace ze stejnojmenné knihy Marshalla Rosenberga.\r\n<br>\r\n<h3>Utečenecký tábor</h3>\r\nJednou jsem o nenásilné komunikaci přednášel v mešitě v utečeneckém táboře Deheisha v Betlémě asi 170 palestinským muslimům. Vztahy s Američany tehdy nebyly příznivé. Během své řeči jsem najednou zaznamenal tlumený rozruch v publiku. „Šeptají si, že jste Američan!\" upozornil mě můj tlumočník, právě když mu jeden muž z publika stoupl na nohu. Palestinec, který stál přímo proti mně, zakřičel z plných plic: „Zabijáku! Vrahu!\" Okamžitě se k němu sborově přidal tucet dalších hlasů: „Zabijáku! Vrahu dětí! Mordýři!\"\r\nNaštěstí se mi podařilo zaměřit pozornost na to, co ten muž cítil a potřeboval. Hned jsem proto věděl, co a jak. Během cesty do uprchlického tábora jsem si všiml pár prázdných kanystrů od slzného plynu, které byly předchozí noc na tábor svrženy. Na každém kanystru byla jasně vyznačená slova „Vyrobeno v USA\". Věděl jsem, že kvůli dodávkám slzného plynu a dalších zbraní do Izraele chovají uprchlíci vůči Spojeným státům velkou nenávist.\r\nOslovil jsem muže, který mě nazval mordýřem: \r\nJá: Jste rozzlobený, protože byste chtěl, aby moje vláda své zdroje využívala jinak? (Nevěděl jsem, zda je můj odhad správný, ale rozhodující byla moje upřímná snaha navázat kontakt s jeho pocitem a tím, co potřeboval.)\r\nOn: Sakra, jasně, že jsem rozzlobenej! Myslíte si snad, že potřebujeme slznej plyn? My potřebujeme kanalizaci! Potřebujeme přístřeší! Potřebujeme mít svůj vlastní stát!\r\nJá: Takže jste rozzuřený a ocenil byste nějakou podporu ke zlepšení svých životních podmínek a k dosažení politické nezávislosti?\r\nOn: Dovedete si představit, jaký to je žít tady takhle dvacet sedm let se svou rodinou, dětmi a všemi? Máte nejmenší představu, jaký to pro nás je?\r\nJá: Zní to tak, že cítíte velkou beznaděj a pochybujete, že já nebo kdokoli jiný může opravdu chápat, jaké to je žít v těchto podmínkách. Rozumím vám správně?\r\nOn: Chcete nás pochopit? Řekněte, máte děti? Chodí do školy? Mají hřiště? Můj syn je nemocnej! Hraje si v otevřeným kanálu! Jeho třída nemá učebnice! Viděl jste někdy školu bez učebnic?\r\nJá: Slyším, jak je pro vás bolestné vychovávat tady své děti, chtěl byste, abych věděl, že si pro své děti přejete to, co si přejí všichni rodiče - dobré vzdělání, šanci hrát si a růst ve zdravém prostředí...\r\nOn: Přesně tak, to základní! Lidský práva - tak tomu vy Američani přece říkáte! Proč vás sem nepřijede víc a nekouknete se, jakej druh lidskejch práv sem přinášíte!\r\nJá: Chtěl byste, aby si víc Američanů uvědomovalo hloubku zdejšího utrpení a abychom se víc zamysleli nad důsledky svých politických činů?\r\nNáš rozhovor pokračoval, on téměř dvacet minut vyjadřoval svou bolest a já naslouchal jeho pocitům a potřebám ve všem, co řekl. Nevyjadřoval jsem souhlas ani nesouhlas. Přijímal jsem jeho slova ne jako útoky, ale jako dary bližního, ochotného sdílet se mnou své prožívání a hlubokou bezradnost. Jakmile ten muž cítil, že ho chápu, byl schopen vyslechnout mé vysvětlení, za jakým účelem jsem v táboře. O hodinu později mě ten muž, který mě dřív nazval mordýřem, pozval k sobě domů na večeři v rámci oslavy ramadánu.\r\n\r\n<br>\r\n\r\n<h3>Jste ten nejarogantnější přednášející, jakého jsme kdy měli!</h3>\r\nTento rozhovor proběhl během jednoho workshopu, který jsem vedl. Asi po půl hodině svého výstupu jsem přestal mluvit a požádal účastníky, aby reagovali. Jeden z nich zvedl ruku a prohlásil: „Jste ten nejarogantnější přednášející, jakého jsme kdy měli!\"\r\nExistuje několik možností, co dělat, když se lidé takto zachovají. Jednou z možností je vzít si výrok osobně. Vím, že je to ten případ, kdy mám silné nutkání cítit se poníženě, bránit se, nebo se omlouvat. Jiná možnost, která mi moc dobře jde, je zaútočit na druhou osobu za to, co vnímám jako útok na sebe. Tentokrát jsem však zvolil možnost třetí a zaměřil jsem se na to, co se může za prohlášením toho druhého skrývat.\r\n\r\nJá: (Odhadoval jsem, jaké bylo jeho pozorování.) Reagujete  na to, že jsem celých 30 minut mluvil o svých názorech,  aniž jsem vám dal šanci k tomu něco říci?\r\nOn: Ne, vy to zjednodušujete.\r\nJá: (Snažil jsem se věc lépe vyjasnit.) Reagujete na to, že jsem se nezmínil, jak obtížné může být pro některé lidi tuto metodu používat?\r\nOn: Ne, ne pro některé lidi, pro vás!\r\nJá: Takže vy reagujete na to, že jsem neřekl, že používání této metody může být občas obtížné i pro mě?\r\nOn: (Po chvíli mlčení.) Tak je to.\r\nJá: (Uklidnilo mě, že jsem se dostal do kontaktu s pocity a potřebami toho člověka a zaměřil jsem pozornost na to, co by ode mě mohl žádat) Chtěl byste, abych teď přiznal, že pro mě může být problém tuto metodu používat?\r\nOn: Ano.\r\nJá: (Poté co jsem si ujasnil, jaké je jeho pozorování, pocit, potřeba a prosba, ověřil jsem si sám u sebe, zda jsem ochoten udělat to, co žádá.) Ano, tato metoda je pro mě často obtížná. Během workshopu mě pravděpodobně uslyšíte popisovat několik případů, kdy to pro mě bylo velmi těžké... nebo kdy jsem naprosto ztratil schopnost pracovat s touto metodou, s uvědoměním, o kterých vám zde přednáším. Ale důvodem, proč v něčem tak obtížném pokračuji, jsou pevné vztahy s druhými lidmi, které vznikají, když se této metody držím.\r\n\r\n<br>\r\n<h3>Ale jsou věci, které člověk musí dělat, ať chce nebo ne!</h3>\r\nJednou během diskuse mezi rodiči a učiteli o nebezpečích výroků, které nepřipouštějí možnost volby, jedna žena rozzlobeně namítla: „Ale jsou věci, které člověk musí dělat, ať chce nebo ne! A nevidím taky nic špatného na tom říct svým dětem, že některé věci prostě udělat musí.\" Požádal jsem ji, aby uvedla příklad něčeho, co sama „udělat musí\", a ona odpověděla: „To je jednoduché! Až odtud večer odejdu, musím jít domů a uvařit. Nesnáším vaření! Úplně ho nenávidím, ale dělám to dvacet let každý večer, i když se třeba cítím pod psa, protože je to jedna z těch věcí, které člověk udělat prostě musí.\" \r\nŘekl jsem jí, že mě mrzí, že strávila takovou část svého života děláním něčeho, co nesnáší, jen proto, že se cítila nucena to dělat, a že doufám, že díky nenásilné komunikaci možná objeví jiné možnosti, aby byla šťastnější. S radostí musím říci, že byla dobrou studentkou. Na konci workshopu skutečně přišla domů a oznámila své rodině, že už nechce vařit. \r\nŠance získat nějakou zpětnou vazbu od její rodiny se naskytla o tři týdny později, kdy na workshop přišli její dva synové. Byl jsem zvědavý, jak na oznámení své matky reagovali. Ten starší z nich mi s úlevou vyprávěl: Marshalle, jen jsem si řekl: ,Díky Bohu!\'\" Když viděl můj zmatený pohled, vysvětlil: „Pomyslel jsem si, že si snad konečně nebude při každém jídle stěžovat!\"\r\n\r\n<br>\r\n<h3>Ve vězení</h3>\r\nJohn: „Před třemi týdny jsem o požádal vězeňské úředníky o rekvalifikační výcvik, a oni na moji žádost ještě nezareagovali.\"\r\nJá: „A kvůli tomu máš vztek?\"\r\nJohn: „Vždyť ti to říkám! Neodpověděli na moji žádost!\"\r\nJá: „Počkej. Místo abys říkal ,Mám vztek, protože oni...\', zastav se a uvědom si, co si uvnitř říkáš? Co způsobuje tak velký vztek?\"\r\nJohn: „Nic si neříkám.\"\r\nJá: „Zabrzdi, zklidni se, jenom naslouchej, co se uvnitř tebe děje.\"\r\nJohn: (Chvíli tiše přemítal a potom promluvil.) „Říkám si, že jim na lidech vůbec nezáleží, je to banda studenejch, křiváckejch byrokratů, který nemaj páru o nikom kromě sebe! Je to fakt banda...\"\r\nJá: „Díky, to stačí. Teď víš, proč máš vztek - je to kvůli tomuhle způsobu myšlení.\"\r\nJohn: „Ale co je na tom špatnýho takhle přemejšlet?\"\r\nJá: Neříkám, že je něco špatnýho na tom takhle přemejšlet. Vždyť si všimni, kdybych říkal, že je s tebou něco v nepořádku, protože takhle přemejšlíš, přemejšlel bych já stejným způsobem o tobě. Neříkám, že je chyba soudit lidi, říkat jim křivácký byrokrati nebo označovat jejich chování za bezohledný nebo sobecký. Ale je to tenhle tvůj způsob myšlení, kvůli kterýmu máš takovej vztek. Zaměř svou pozornost na to, co potřebuješ: Co v týhle situaci potřebuješ?\"\r\nJohn: (Po dlouhé odmlce) „Marshalle, já potřebuju ten výcvik, o kterej jsem žádal. Jinak jsem si jistej, jako že tu sedím, že až se odtud dostanu, brzo se sem vrátím zpátky.\"\r\nJá: „Teď když ses zaměřil na to, co potřebuješ, jak ti je?\"\r\nJohn: „Mám strach.\"\r\nJá: „Teď se zkus vžít do role vězeňskýho úředníka. Budu mít jako vězeň větší šanci, že dostanu, co potřebuju, když za tebou přijdu a řeknu: Hele, vážně ten výcvik potřebuju a bojím se, co se stane, když se na něj nedostanu... nebo když se\r\nna tebe obrátím s tím, že se na tebe budu dívat jako na křiváckýho byrokrata? I když to neřeknu nahlas, moje oči tyhle myšlenky prozradí. V kterým případě je pravděpodobnější, že dostanu, co potřebuju?\"\r\n(John se upřeně díval do země a mlčel.)\r\nJá: „Hej, kámo, co se děje?\"\r\nJohn: „Nechci o tom mluvit.\"\r\nZa tři hodiny za mnou John přišel a řekl: „Marshalle, kéž bys mě byl naučil to, co dnes ráno, před dvěma roky. Nemusel jsem zabít svýho nejlepšího kamaráda.\"\r\n<br>\r\n\r\n<h3>Škola</h3>\r\nJednou mě pozval ředitel střední školy, abych ukázal učitelům, jak může nenásilná komunikace pomoci v případě, že studenti při vyučování nespolupracují tak, jak by si učitelé přáli.\r\nMěl jsem se setkat se čtyřiceti studenty, které považovali za „sociálně a emocionálně nepřizpůsobivé\". Rozčílilo mě, jak takové škatulkování funguje jako automaticky se naplňující předpověď. Kdy byste byli studentem, kterého takto zaškatulkovali, cožpak byste si ve škole nedovolili trochu zábavy tím, že byste ignorovali cokoli, co by po vás učitelé chtěli? Když lidi škatulkujeme, přispíváme k tomu, že se chovají přesně tak, jak se nám nelíbí. A my to pak považujeme za potvrzení našich domněnek. Jelikož studenti věděli, že byli zaškatulkováni jako „sociálně a emocionálně nepřizpůsobiví\", nepřekvapili mě. Když jsem vešel, většina z nich se vykláněla z okna a sprostě hulákala na své kamarády dole na dvoře. Začal jsem tím, že jsem je požádal: „Chtěl bych, abyste se všichni vrátili na svá místa a sedli si, abych vám mohl říct, kdo jsem a co bych chtěl, abychom dnes dělali.\" Zhruba polovina studentů se vrátila. Protože jsem si nebyl jistý, že mě všichni slyšeli, požádal jsem je znovu. To už si sedli všichni kromě dvou mladíků, kteří zůstali vyklonění z okna. Byli to, bohužel pro mě, dva nejmohutnější studenti ze třídy.\r\n„Promiňte, pánové,\" oslovil jsem je, „mohl by mi jeden z vás zopakovat, co jste slyšeli, že vám říkám?\" Jeden z nich se na mě otočil a odsekl: „No jo, říkal jste, že si musíme jít sednout.\" Pomyslel jsem si: „Á jé, on moji prosbu považoval za rozkaz.\" Řekl jsem nahlas: „Pane, (naučil jsem se lidem s takovými bicepsy vždycky říkat „pane\", zvláště když se na jednom z těch bicepsů vyjímá tetování) „řekl byste mi, jak bych vám mohl dát najevo, co chci, tak aby to nevypadalo, že vám poroučím?\" „Eh?\" Protože byl zvyklý očekávat od autorit rozkazy, můj odlišný přístup mu byl úplně cizí. „Jak vám můžu dát vědět, co od vás chci, aby to zároveň neznělo, že mi nezáleží na tom, co byste chtěl vy?\" zeptal jsem se znovu. Na chvíli se zarazil a pak zabručel: „Nevím\".\r\n„To, co se teď mezi námi odehrává, je dobrým příkladem toho, o čem jsem dnes chtěl mluvit. Věřím, že je pro lidi mnohem lepší, když dovedou říct, co by chtěli, a přitom nikomu neporoučet. Když vám říkám, co bych od vás chtěl, neříkám, že to musíte udělat, protože jinak se vám budu snažit znepříjemnit život. Nevím, jak vám to mám říct, abyste tomu věřili.\" K mé úlevě to vypadalo, že to mladík pochopil. Spolu se svým kamarádem se přiloudali a přidali se k nám. V situacích, jako byla tato, může chvíli trvat, než si lidé uvědomí, jakým způsobem je žádáme.\r\n\r\n<br>\r\n<h3>Detoxikační centrum</h3>\r\nChtěl bych vám ukázat, jak jedna mladá žena použila empatii, aby se vyhnula násilí během noční služby na drogovém detoxikačním oddělení v Torontu. Vyprávěla tento příběh na druhém workshopu nenásilné komunikace, kterého se účastnila. Stalo se to v jedenáct hodin večer, pár týdnů poté, co absolvovala první výcvik. Muž, který zjevně bral drogy, vešel z ulice dovnitř a chtěl ubytování. Mladá žena mu začala vysvětlovat, že na noc jsou všechny pokoje plné. Chtěla muži předat adresu jiného detoxikačního centra, když ji najednou srazil na podlahu. „Další věc, na kterou si vzpomínám, je to, že si obkročmo sedl na můj hrudník, držel mi nůž na krku a řval: „Nelži mi, ty mrcho! Musíš mít pokoj! Ona potom začala uplatňovat, co se naučila na výcviku, a naslouchala jeho pocitům a potřebám.\r\n„To jste si v takových podmínkách vzpomněla, co máte dělat?\" zeptal jsem se jí se zájmem.\r\n„Co jsem mohla dělat? V zoufalých situacích se všichni musíme snažit komunikovat. Pamatujete, jak jste říkal, abychom nikdy neházeli „ale\" do tváře rozčileného člověka. Už jsem se s ním chtěla začít hádat, už jsem málem řekla: ,Ale já pro vás nemám pokoj!\' Vážně mi to utkvělo v paměti, protože zrovna týden předtím jsem se hádala se svou matkou, která mi řekla: Zabila bych tě, když na všechno, co řeknu, odpovídáš ,ale\'! No představte si, když by mě vlastní matka za tohle slovo zabila, co by udal ten chlap? Kdybych mu řekla: ,Ale já pro vás nemám pokoj!\' když na mě řval, nepochybuju o tom, že by mi podřezal krk.\"\r\nTakže místo toho jsem se zhluboka nadechla a řekla: „Vypadá to, že jste fakt rozčilený a chtěl byste ten pokoj dostat za každou cenu.\"\r\nOn na mě zařval: „Můžu bejt závislej, ale ježíšmarjá, zasloužím si respekt. A budu ho mít! Mám plný zuby toho, že mě nikdo nerespektuje. Ani moje rodiče mě nerespektujou.\" \r\nRovnou jsem se zaměřila na jeho pocity a potřeby a řekla: „Štve vás, že vás nerespektují, jak byste chtěl?\"\r\n„Jak dlouho to trvalo?\" zeptal jsem se.\r\n„Jé, asi dalších 35 minut,\" odpověděla.\r\n„To muselo být děsivé.\"\r\n„Ne, po pár prvních větách už ne, pak začalo být zřejmé něco jiného, co jsme se učili. Když jsem se soustředila na jeho pocity a potřeby, už jsem ho nevnímala jako monstrum. Pochopila jsem, přesně jak jste říkal, že lidé, kteří nám připadají jako monstra, jsou obyčejné lidské bytosti, jejichž vyjadřování a chování nám někdy brání jejich lidskost vidět. Čím víc se mi dařilo na jeho pocity a potřeby zaměřovat pozornost, tím víc jsem ho byla schopná vnímat jako člověka plného zoufalství, jehož potřeby nebyly naplněny. Začala jsem věřit, že pokud v tom budu pokračovat, nezraní mě. Když se mu dostalo potřebné empatie, pustil mě, nůž odložil a já jsem mu pomohla najít pokoj v jiném centru.\"\r\nByl jsem šťastný, že se naučila empaticky reagovat i v tak vyhrocené situaci, a zvědavě jsem se zeptal: „Co tady ještě děláte? Vypadá to že jste nenásilnou komunikaci zvládla a měla byste druhé vyučovat, co jste se naučila.\"\r\n„Teď se musím naučit zvládnout něco horšího\", řekla.\r\n„Skoro se bojím zeptat. Co by mohlo být ještě horší než tohle?\"\r\n„Teď potřebuju, abyste mi pomohl s mou matkou. Víte, co se stalo, i když jsem se naučila všechno o tom, co způsobuje ,ale\'? Další večer při večeři, když jsem matce vyprávěla, co se mi stalo s tím mužem, řekla: ,Dostaneme kvůli tobě s tatínkem infarkt, jestli v té práci zůstaneš. Musíš si najít jinou práci!\' A hádejte, co jsem jí odpověděla? ,Ale, mami, to je můj život!\"\'\r\n\r\n<p>- - - -</p>\r\n\r\n<p>Přečtěte si více o <a href=\"/nvc\">Nenásilné komunikaci</a>.</p>\r\n\r\n<p>Nebo si přečtěte jak Marshall Rosenberg řešil <a href=\"/reseni_konfliktu_kmeny\">konflikt mezi válčícími kmeny</a>.</p>\r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,37,37,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/tnh_flower.jpg\" /><br />\r\n<i>Thich Nhat Hanh<br />\r\nJeho žáci a následovníci ho nazývají prostě Thay - Učitel.</i></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><br />\r\nVietnamský buddhistický mnich a mírový aktivista Thich Nhat Hanh je v současnosti jedním z nejznámějších představitelů angažovaného buddhismu ve světě. Narodil se ve středním Vietnamu v roce 1926 a v šestnácti letech se stal buddhistickým mnichem. Hanhův životní příběh je pestrý. V roce 1960 odjel do Spojených států, aby studoval a učil srovnávací náboženství na Kolumbijské univerzitě. Ale v roce 1963 jej mnišské kolegium ve Vietnamu telegraficky vyzvalo, aby se vrátil domů a připojil se k nim v úsilí zabránit válce, která se rozpoutala po pádu Diemova despotického režimu. Okamžitě se vrátil a pomáhal vést jedno z největších nenásilných hnuti odporu v tomto století, které bylo zcela založené na Gándhího zásadách. V roce 1964 společně se skupinou univerzitních profesorů a studentů založil ve Vietnamu školu mládeže pro sociální služby založenou na buddhistických principech nenásilí a soucitné aktivitě. V době pádu Saigonu sdružovaly tyto sbory více než deset tisíc mnichů, mnišek a mladých sociálních pracovníků, kteří opravovali vybombardované vesnice, stavěli školy a nemocnice, pomáhali rodinám bez domova a organizovali zemědělská družstva. Ve stejném roce pomáhal zakládat nakladatelství La Boi Press, které se později stalo nejvýznamnějším nakladatelstvím ve Vietnamu. Ve svých knihách i jako hlavní redaktor oficiální publikace Sjednocené buddhistické církve volal po usmíření válčících stran ve Vietnamu, a proto byly jeho spisy cenzurovány oběma nepřátelskými vládami. V 60. letech také zakládá buddhistický Řád soubytí (Order of interbeeing) zahrnující mnichy i laiky, muže i ženy. V roce l966 na žádost svých mnišských přátel přijal pozvání Bratrstva smíření a Cornellovy univerzity, aby přišel do Spojených států \"popsat (nám) naděje a utrpení mlčenlivých mas vietnamského lidu\" (New Yorker, 25. 6. l966). Seznam přednášek a soukromých setkání měl beznadějně plný a mluvil přesvědčivě ve prospěch příměří a dohodě o urovnání sporu. Na Martina Luthera Kinga mladšího tak zapůsobily Nhat Hanhovy mírové návrhy i on sám, že ho navrhl na Nobelovu cenu míru pro rok 1967. Řekl, že nezná nikoho vhodnějšího pro Nobelovu cenu míru než tohoto ušlechtilého mnicha z Vietnamu. Hlavně vlivem Thich Nhat Hanha King vystoupil veřejně proti válce na tiskové konferenci s Thich Nhat Hanhem v Chicagu.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div align=\"center\"><img height=\"200px\" src=\"/images/tnh_king.jpg\" />&nbsp;&nbsp;&nbsp;<img height=\"200px\" src=\"/images/tnh_lama.jpg\" /><br />\r\n<i>V 60. letech se Thich Nhat Hanh setkal s Martinem Lutherem Kingem Jr. a poprvé i s Dalai Lamou</i></div>\r\n\r\n<p><br />\r\nPo důležitých rozhovorech se senátory Fullbrightem a Kennedym, ministrem obrany Mac Namarou a dalšími osobnostmi ve Washingtonu odjel Thich Nhat Hanh do Evropy, kde se setkal s mnohými hlavami států a oficiálními představiteli katolické církve. Dvakrát navštívil papeže Pavla VI, kde usiloval o spolupráci katolické církve s buddhisty při podpoře úsilí o dosažení míru ve Vietnamu. Roku 1969 na žádost Sjednocené buddhistické církve ve Vietnamu Thich Nhat Hanh zorganizoval buddhistickou mírovou delegaci na pařížské mírové rozhovory. Když byly v roce I973 podepsány mírové dohody, bylo mu zamítnuto povolení k návratu do Vietnamu. Založil tedy malou komunitu jihozápadně od Paříže nazvanou \"Sweet Potato\". V letech 1976 - 1977 organizoval Nhat Hanh záchranu lidí připlouvajících ze Siamského zálivu, ale nepřátelský postoj vlád Thajska a Singapuru mu v další práci zabránil. Následujících pět let prožil v ústraní ve \"Sweet Potato\" - meditoval, četl a psal poutavé knihy, vedl meditační ústraní a přijímal příležitostné návštěvníky. V červnu 1982 Thich Nhat Hanh navštívil New York a o rok později založil \"Plum Village\", větší středisko u Bordeaux, obklopené vinicemi a pšeničnými, kukuřičnými a slunečnicovými poli. Od roku 1983 odjížděl každým druhým rokem do Severní Ameriky, kde vedl ústraní a pořádal přednášky o bdělém životě a sociální odpovědnosti, takže \"uskutečňoval mír v každém prožívaném okamžiku\". V současnosti Thich Nhat Hanh nadále vede meditační ústraní po celém světě, píše knihy a angažuje se v mírovém řešení konfliktů a v boji za lidská práva. Je autorem více jak stovky knih, česky vyšly tituly Cesta k plnému vědomí a uvedení do meditace v chůzi, Mír v nás a Živý Buddha, živý Kristus. Thich Nhat Hanhovi bylo umožněno navštívit svou rodnou zemi až v roce 2005, rukopisné kopie jeho knih jsou tam však v neustálém oběhu. Jeho přítomnost je rovněž pociťována prostřednictvím jeho žáků a kolegů, kteří se účastní podpory spisovatelů, umělců, mnichů a mnišek, již byli ve Vietnamu uvězněni pro svou víru i umění. Kromě toho se starají o hmotnou a duchovní pomoc uprchlíkům v táborech v Thajsku, Malajsii a Hongkongu. Thich Nhat Hanh, kterého americký mnich Baker-roši označil jako \"křížence mezi mrakem, hlemýžděm a součástkou těžkého stroje\", má schopnost putovat klidně v míru a uvědomělosti a má také dar učit ostatní stejnému počínání. Zdůrazňuje také, že způsob života, kterému učí, je přístupný všem lidem bez rozdílu kultury či náboženství. Ačkoli jeho způsob vyjadřování je jednoduchý, jeho poselství odhaluje podstatu hlubokého porozumění skutečnosti, jež vychází z jeho meditací, buddhistické praxe a jeho práce po celém světě. Ne Západě je vřele přijímán přdedvším těmi, kdo odmítají společnost jednostranně zdůrazňující pouze rychlost, výkonnost a úspěch. Možná nejlepší porozumění mohou poskytnout Thich Nhat Hanhovy básně.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><i>Každým krokem mír!<br />\r\nZářící rudé slunce je mé srdce, každý květ se se mnou směje.<br />\r\nJak krásnou, svěží zelení vše oplývá. Jak chladivě vane větřík.<br />\r\nKaždým krokem mír obracím nekonečnou stezku k radosti.</i></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Tyto řádky shrnují podstatu poselství Thich Nhat Hanha - tento mír není něco vnějšího, o co by bylo nutno usilovat a dospět k němu. Když žijeme pozorně, snáší se na nás každým krokem a každým dechem. Mír je obsažen v každém kroku, a když takto kráčíme, rozkvete nám při každém šlápnutí pod nohama květ. Ve skutečnosti se na nás budou květiny usmívat a přát nám všechno dobré na naší cestě.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div align=\"center\"><img src=\"/images/tnh_walk.jpg\" /><br />\r\n<i>Každým krokem mír. Thich Nhat Hanh v čele mírového pochodu, New York, 2009</i></div>\r\n\r\n<p><br />\r\nPokud chceme dosáhnout míru ve světě, mezi lidmi, musíme nejdříve najít mír uvnitř sebe, musíme se naučit překonávat svoji zlobu, strach a nevšímavost. Cestou k nalezení vnitřního míru je všímavé uvědomování vzájemných souvislostí ve světě. Řád soubytí, který Thich Nhat Hanh založil, stojí na dvou principech: bytí v kontaktu a soubytí. Být v kontaktu znamená být v kontaktu s realitou - mysli, světa, sám se sebou. Znamená neoddělování se od světa, vnímavost k jeho kráse, ale i k utrpení. Rozvíjením vnímavosti a uvědomění si lidé uvědomí, že není rozdílu mezi duchovním životem a sociální aktivitou. Druhým principem je soubytí - vzájemné neomezené pronikání všech jevů. V podobenství o papíru Thich Nhat Hanh ukazuje, jak je v listu papíru přes dřevo, stromy a vodu obsažen i oblak, sluneční svit a obilí, z něhož se stal chléb pro dřevorubce, jeho otce... Nelze najít nic, co by nemělo souvislost s listem papíru. Odstraní-li se z listu papíru jeho nepapírové prvky, papír se vyprázdní - \"prázdný v tom smyslu znamená, že papír je plný všeho, že je v něm celý vesmír.\" Proto je i v každém z nás obsažen celý vesmír - utrpení světa i zlé jednání, bolesti světa nelze utéct, protože je naší součástí a pomáháme-li světu, pomáháme i sami sobě. V době vietnamské války pomáhal Thich Nhat Hanh tzv. boat people - uprchlíkům na malých člunech. Osud dvanáctileté dívky, která utonula na útěku před pirátem, který ji chtěl znásilnit, vedl Hanha k úvahám o soubytí: je snadné piráta odsoudit. Kdybychom však vyrostli ve stejných podmínkách jako on, byli by z nás také piráti. \"Když vytáhnete pušku a zastřelíte piráta, zastřelíte nás všechny, protože všichni jsme do určité míry odpovědni za tento stav věcí.\" Hanh ve své básni odmítá jednoduché rozlišování na dobré a zlé, identifikuje se s oběma stranami, snaží se být v kontaktu s krásou i hrůzou světa současně s vírou, že jedině tak může pomoci míru:</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div><i>Nazývejte mě mým pravým jménem.<br />\r\nNeříkej, že zítra odejdu, protože ještě dnes přicházím.<br />\r\nPodívej se lépe: přicházím každou sekundu,<br />\r\nabych byl pupenem ne kvetoucí větvi,<br />\r\nabych byl drobným ptáčkem, s křehkými křídly,<br />\r\nkterý se učí zpívat v novém hnízdě,<br />\r\nabych byl housenkou uvnitř květu,</i></div>\r\n\r\n<div><i>abych byl klenotem skrytým v kameni.<br />\r\nJeště stále přicházím,<br />\r\nabych se smál, abych plakal,<br />\r\nabych se bál, abych doufal,<br />\r\ntlukot mého srdce je zrozením a smrtí všeho, co je živé.<br />\r\nJsem podenka, líhnoucí se z kukly na hladině řeky,<br />\r\na jsem i pták, který na jaře přilétá, aby sezobl podenku.<br />\r\nJsem žába, šťastně plovoucí v čisté vodě jezírka,<br />\r\na jsem i užovka, která se tiše připlazí a sežere žábu.<br />\r\nJsem dítě z Ugandy, kost a kůže, mé nohy jsou tenké jako stonky bambusu,<br />\r\na jsem obchodník se zbraněmi, prodávající smrtící zbraně do Ugandy.<br />\r\nJsem dvanáctiletá dívenka, uprchlá na malém člunu,<br />\r\nkterá se sama vrhne do moře, když ji unesl pirát,<br />\r\na jsem i pirát, mé srdce ještě nedokáže vidět a milovat.<br />\r\nJsem člen politbyra, s velkou mocí v rukou,<br />\r\na jsem člověk, který musí zaplatit \"krvavou daň\" lidu, </i></div>\r\n\r\n<div><i>pomalu umírám v pracovním táboře. </i></div>\r\n\r\n<div><i>Moje radost je jako jaro, </i></div>\r\n\r\n<div><i>tak teplé, že rozkvétají květy na všech cestách života. </i></div>\r\n\r\n<div><i>má bolest je jako moře slz, </i></div>\r\n\r\n<div><i>tak plné, že naplní všechny čtyři oceány. </i></div>\r\n\r\n<div><i>Nazývejte mě pravým jménem, </i></div>\r\n\r\n<div><i>abych najednou uslyšel všechny své výkřiky, všechen svůj smích, </i></div>\r\n\r\n<div><i>abych viděl, že má radost i můj žal jsou jedno. </i></div>\r\n\r\n<div><i>Nazývejte mě pravým jménem, </i></div>\r\n\r\n<div><i>abych se probudil, </i></div>\r\n\r\n<div><i>aby zůstala otevřená brána mého srdce, </i></div>\r\n\r\n<div><i>brána soucitu.</i></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>V meditačních centrech, které Thich Nhat Hanh založil, se učí vědomému dýchání - a uvědomění si každého dechu - a prostřednictvím tohoto dýchání. pak vnímání všech projevů denního života. Meditace, jak říká, nepatří jen na meditační místo. Mýt pozorně nádobí je stejně posvátné jako pokorně se klanět a pálit kadidlo. Učí nás také, že se prostým úsměvem uvolňují stovky svalů našeho těla. Připomíná nám, že mír a štěstí jsou užitečné, dokážeme-li uklidnit své rozptýlené myšlení na tak dlouho, abychom se vrátili k přítomnému okamžiku, ve kterém si všímavě uvědomujeme vzájemnou provázanost krásy a radosti s utrpením, kterému se můžeme snažit aktivně předcházet. \"Meditovat znamená uvědomovat si, co se děje – v naší mysli, v našem těle, ve vnějším světě. Na tomto světě umírá denně 40 tisíc dětí hladem. Bývalé velmoci mají dodnes 50 tisíc hlavic, dost na několikanásobné zničení země. A přesto je sluneční svit krásný a růže, která dnes ráno rozkvetla u zdi, je zázračná. Život je nádherný i strašný. Meditovat znamená uvědomovat si oba aspekty. Nemyslete si, že musíte být vážní, abyste mohli meditovat. Chcete-li dobře meditovat, musíte se hodně usmívat. Jsme-li plni pohody a máme-li radost, můžeme se usmívat a každý z naši rodiny i širšího okolí může mít z našeho míru užitek. Meditace není únik ze společnosti, je to návrat k sobě a uvědomění si, co se děje. Jakmile si to uvědomíme, musíme začít jednat. Pak víme co dělat a co nedělat, abychom mohli pomáhat druhým.\"</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div align=\"center\"><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"//www.youtube.com/embed/NJ9UtuWfs3U\" width=\"560\"></iframe><br />\r\n<i>Rozhovor Oprah Winfrey s Thich Nhat Hanhem o jeho životě a učení</i></div>\r\n\r\n<div align=\"center\">&nbsp;</div>\r\n\r\n<p>Součástí <a href=\"/pravidla_soubyti\">slibu Řádu soubytí</a> je mimo jiné: Odmítání zbožňování jakékoliv ideologie a absolutních pravd, vnucování názorů. Nevyhýbat se utrpení, ale ani ho zbytečně nevyhledávat. Neshromažďovat bohatství, nepovažovat za smysl života slávu, bohatství, rozkoš. Nezadržovat v sobě nenávist, ale snažit se jí porozumět a přeměnit na soucit. Nerozptylovat se zábavou. Nelhat, nešířit neověřené informace, vážit slova. Neživit se povoláním, které škodí lidem či přírodě, vybrat si povolání, které umožňuje realizovat ideál soucitu. Nezabíjet, nedopouštět, aby zabíjeli druzí, chránit život. Nepřivlastňovat si, co patří jiným. Uctivě zacházet s vlastním tělem, neoddělovat sexualitu od lásky, být si vědom odpovědnosti spojené s přivedením nové bytosti na svět. Můžete si přečíst i plný text <a href=\"/pravidla_soubyti\">slibu Řádu soubytí</a>.</p>\r\n\r\n<p>V roce 2016 se Thich Nhat Hanh mohl vrátit zpět do Vietnamu, ze kterého byl v 70. letech vyhoštěn. Zemřel v klidu 22. ledna 2022 ve stejném klášteře, kde byl přijat do mnišského řádu.</p>\r\n\r\n<p><i>Sestavil Jan Burian s využitím předmluvy ke Thich Nhat Hanhově knize \"Cesta k plnému vědomí\" od Arnolda Kotlera a medailonku ze sborníku \"Onose\" od Jana Činčery.<i> </i></i></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div align=\"center\"><iframe allow=\"accelerometer; autoplay; clipboard-write; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture\" allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/DRObW9noiVk\" title=\"YouTube video player\" width=\"560\"></iframe>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><i><i>Dokumentární film o životě Thich Nhat Hanha </i></i></p></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,38,38,'und',0,'<p>Prožíváme plně bohatství života i na ulici mezi lidmi? K této meditační hře nejsou potřeba žádné zvláštní instrukce, stačí si přečíst následující inspiraci a pochopíte ...</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div>\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"people mindfulness\" src=\"images/lide2_small.jpg\" /></p>\r\n\r\n<p class=\"rteright\"><span style=\"font-size:12px\">Photo: Anja Lietzmann</span></p>\r\n\r\n<div>\r\n<h1 class=\"rtecenter\">Praha, duben, 23.</h1>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><em>Sabine Bartel</em></p>\r\n</div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><br />\r\nRáno. Malá vietnamská holčička v růžových elasťáčcích si jen tak tančí před obchodem s potravinami. Velký hřmotný chlapík vykládá dodávku a s úsměvem ji sleduje .</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Mladý muž vyndává dlouhé blonďaté vlasy své přítelkyně ze zajetí límce kabátu, směje se a má vlasů plné obě ruce.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Tiché, zasmušilé děcko, má tmavou pleť, snad odněkud z jihu Evropy, na horním rtu náznak knírku (ve třech letech ?), čeká se svými tichými, zasmušilými, tmavými rodiči na autobus v 8:02 z Ohrady.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Hubená puberťačka ve žlutých kalhotách se dává do běhu a přitom si dlouhým obloukem, jakoby skákala přes švihalo, přehazuje šátek přes hlavu.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Dva spokojení hipíci, jedou metrem, stojí stále blíž a blíž u sebe, až jeden z nich položí druhému hlavu na rameno a chvíli tak zůstane.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Těstovitý, obtloustlý chlapík, pije se svým kumpánem před Hlavním nádražím, je do půl těla, všude rudé jizvy jako od žiletky.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Neohrabaný mladíček se snaží třepat hlavou, jako mokrý kokršpaněl, a vylepšit svůj účes. (Nemá šanci.)</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Mladý businessman, celý v černém, dokonalé pohyby, dokonalý kabát, dokonalé kalhoty – nese obrovskou dvouruční pilu přes celý supermarket.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Afektovaný rusky mluvící mladík pod směšným kloboučkem se nesměle ptá, kde najde zdravotní pojišťovnu.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Malá černá veverka, velká jen jako myš, hopsá přes ulici dlouhým skoky, tak lehce, že to vypadá, jakoby visela ve vzduchu.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Rudý obličej, tupý a pomatený výraz, opilec huláká na celý svět ze svého úkrytu na autobusové zastávce. Pamatuji si, že ještě před dvěma lety vypadal spíš jako popletený studentík. Všimnu si, že se někdo stará o jeho šaty.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Můj kamarád mi za něco děkuje a spíná ruce ve stylu namasté, i když je pravoslavný křesťan.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Peroxidová blondýna kolem padesátky, černou vlněnou kapuci má shrnutou dozadu, dívá se na předválečnou fotografii muže v obleku, dá ji zpátky do peněženky a zírá do prázdna.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Klučina s Downovým syndromem něžně plácá kožešinou lemovanou kapuci nabručeného chlapíka, který sedí před ním v tramvaji, chlapík se podrážděně otočí a pak úplně roztaje.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Malý světlý obdélník visí pod bílými mraky v černomodrém prostoru: nějaký muž uprostřed večera kontroluje svůj mobil pod rozkvetlými třešněmi.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><em>Z angličtiny přeložil Jan Burian.</em></p>\r\n\r\n<div>Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>\r\n</div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','article',0,39,39,'und',0,'<i>Moje radost je jako jaro, \r\ntak teplé,\r\nže rozkvétají květy na všech cestách života.\r\nMá bolest je jako řeka slz, \r\ntak plná,\r\nže naplní všechny oceány...\r\n</i><br>\r\n<div align=right><a href=\"/tnh\">Thich Nhat Hanh</a></div>','','full_html'),('node','article',0,40,40,'und',0,'<i>Celé lidské pokolení \r\n&nbsp; &nbsp; &nbsp; mělo by víc pokoje,\r\n kdyby bylo, to co není, \r\n&nbsp; &nbsp; &nbsp; a nebylo, to co je.\r\n</i><br>\r\n<div align=right>Voskovec a Werich</div>','','full_html'),('node','article',0,41,41,'und',0,'<br>\r\n<i>Když vytrácí se v prázdnotě\r\n&nbsp; &nbsp; &nbsp; stává se květ ovocem.</i>\r\n<br>\r\n<div align=\"right\">Kjongho Song\'u\r\nkorejský zenový mnich</div>','','full_html'),('node','article',0,42,42,'und',0,'<i>Pokud se jedná o zvládání emocí, nejlepší metodou je takzvaná meditace. Ne kvůli příštím životům. Ne kvůli tomu, abychom přišli do nebe. Ale kvůli každodenní pohodě. \r\n... I lidé, kteří se nezajímají o náboženství a víru, chtějí žít šťastný život. Tyto lidi a zejména mladou generaci bychom měli naučit zvládat emoce na základě každému dostupné zkušenosti a zdravého rozumu založeného na vědeckých poznatcích. \r\n</i>\r\n<div align=right>Dalailama</div>','','full_html'),('node','article',0,43,43,'und',0,'<br>\r\n<i>Je to tak, jak to je ...\r\nPršelo, zmokl jsem, jdu dál.<i>\r\n<br>\r\n<div align=\"right\">Santoka Taneda\r\nzenový mnich a poutník</div> ','','full_html'),('node','page',0,44,44,'und',0,'Registrujeme zájemce o zapojení do nové, uzavřené prožitkové Skupiny sebepoznání a komunikace, která se bude pravidelně scházet od září 2014.\r\n<br>\r\n<table><tr><td>\r\n<i> <b > ... Učit se naslouchat – sobě i ostatním. Společně prožívat přítomný okamžik…</b><br>\r\nCo cítím, co si myslím, po čem toužím, co nenávidím? Kdo jsem a kdo nejsem?  Jak to vše vyjadřovat tak, aby mi ostatní rozuměli? Jak se nestydět, nebát, neostýchat?\r\nJak zvládat konflikty na pracovišti nebo v rodině. Jak konflikty nevyhledávat, ale ani se jich nebát? Nezůstávat na povrchu. Nechodit kolem horké kaše. Přijmout svoji zranitelnost. Ustát kritiku a nepodléhat potřebě bránit se nebo útočit.</i></td>\r\n<td><img src=\"/images/mask.jpg\" alt=\"mindfulness mask\"></td>\r\n</tr></table>\r\n<i>Co cítí a potřebuje ten druhý, co je za jeho slovy? Jaký má ke mně vztah, jak mi na něm záleží a jak jemu záleží na mě? Co mi na něm vadí a proč? Jak mu to sdělit, aby to bylo přijato, aby to rozvinulo náš vztah? Jak dát zpětnou vazbu a jak ji přijmout? Neprosazovat jen svůj zájem, ale hledat způsob, jak by nám spolu mohlo být lépe?\r\nJak si nevytvářet domněnky a nelpět na názorech, ale potkat se hluboko uvnitř, tam kde nás všechny trápí podobné problémy.  Jak si můžeme navzájem pomoci nacházet více radosti a smyslu v našem životě a zároveň se vyrovnat s nejistotou – s tím, co všechno můžeme v životě ztratit … a nalézt!</i>\r\n<br>\r\n\r\nTyto a ještě mnohé další otázky si budeme klást v průběhu cyklu devíti celodenních setkání naší Skupiny sebepoznání a komunikace.\r\nProgram bude sestávat jak ze strukturovaných cvičení komunikace, zaměřených na řešení běžných i konfliktních situací v každodenním životě, tak z otevřených bloků, ve kterých budeme moci do skupiny vnášet svá témata a řešit vzájemné vztahy.\r\nPravidelná setkávání se stálou malou skupinou lidí umožní vznik důvěry, bezpečí a hlubokého vzájemného sladění. Bezpečí neznamená, že nemůže nastat konflikt, ale že spolu dokážeme jakýkoliv konflikt zvládnout. Budeme empaticky naslouchat pocitům a potřebám druhých a učit se jim porozumět, místo abychom je posuzovali. Můžeme se také učit všímat si dynamiky skupiny, jak se mění nálada jednotlivců i celé skupiny a jak na to vnímavě a nenásilně reagovat.\r\nNaučíme se zůstávat v kontaktu se svým prožíváním v přítomném okamžiku a nenechat se strhnout posuzujícím myšlením a naučenými automatickými názory.\r\nDoporučené principy komunikace na našich skupinách vycházejí z prací humanistických psychologů. Dodržení těchto pravidel podporuje osobní rozvoj a odlišuje dění na skupinách od běžné komunikace:\r\n<ul>\r\n    <li>mluvíme více o sobě, méně obecně</li>\r\n    <li>mluvíme více o pocitech, méně o názorech</li>\r\n    <li>více nasloucháme, méně radíme</li>\r\n    <li>více prožíváme, méně hodnotíme</li>\r\n</ul>\r\nNehodnotíme pocity ani názory druhých, ale empaticky je provázíme. Pokud možno nepoučujeme a neradíme – vycházíme z toho, že každý má své odpovědi v sobě a my jsme zde proto, abychom mu je pomohli objevit.\r\n\r\nHlavním pravidlem komunikace ve skupině je opravdovost – odložení společenských masek a  upřímnost k sobě i k druhým.<br>\r\n<div align=\"center\"><a href=\"mailto:honzaburian@seznam.cz\">Klikněte pro nezávazné přihlášení do skupiny</a></div>\r\n<br>\r\n<table border=\"1\">\r\n<tr><td>\r\n<b>Termíny</b>\r\nCyklus 9 sobotních celodenních setkání od září 2014:\r\n20.9. – 11.10. – 8.11. – 13.12. - 10.1.2015 a další setkání doladíme společně\r\n\r\n<b>Místo setkávání skupiny</b>\r\nKapucínský klášter na Hradčanech\r\nLoretánské náměstí 6/99\r\nPraha 1 - Hradčany\r\n\r\n<b>Cena</b>\r\nCelková cena za 9 celodenních schůzek je 9.600 Kč\r\n\r\n<b>Počet účastníků</b>\r\nPočet členů skupiny (kromě facilitátorů) bude max 10 osob.\r\n\r\n<b>Průvodci</b>\r\nSkupiny jsou facilitovány dvěma průvodci – <a href=\"http://www.osobnirozvoj.cz/kdo-jsme-2/\">Františkem</a> a <a href=\"/honza_burian\">Honzou</a>, jejichž rolí je vytvářet a udržovat bezpečné a konstruktivní prostředí pro dialog účastníků.\r\n\r\n<b>Nejedná se o terapeutickou skupinu, ale o skupinu osobního rozvoje a sebepoznání, zaměřenou na rozvíjení komunikace s druhými i se sebou.</b>\r\n\r\n</td></tr></table>','<table><tr>\r\n<td><img width=\"150\" src=\"/images/mask_height.jpg\" alt=\"mindfulness mask\"></td>\r\n<td>\r\n<i> <div align=\"center\"><i> ... Učit se naslouchat – sobě i ostatním. \r\nSpolečně prožívat přítomný okamžik…</i></div>\r\n Jak se vyjadřovat tak, aby mi ostatní rozuměli? Jak zvládat konflikty na pracovišti nebo v rodině? Jak ustát kritiku? Jak sdělit druhému, co mi vadí, tak, aby to bylo přijato a rozvinulo to náš vztah?</i>\r\nSkupina sebepoznání a komunikace, je uzavřená prožitková skupina, která se bude pravidelně scházet od září 2014.</td>\r\n</tr></table>','full_html'),('node','page',0,45,45,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nO Toni Packerové není snadné mluvit. Nedá se jednoduše říci, že nějaká je a nějaká není. (Představuji si, jak sedí za mým levým ramenem, usmívá se, s obočím zkoumavě pozdviženým a vše, co napíši, jí připadá humorné.) Když jsem ji v roce 1983 poprvé potkala, byla zenovou učitelkou, i když už se nepovažovala za buddhistku. Nyní už není ani zenová učitelka. (Anebo je? Někteří si o ní myslí, že učí podstatu zenu.) Ve skutečnosti říká, že už není ani učitelka. (A co to tedy dělá? Proč kolem ní sedí všichni ti lidé a naslouchají tomu, co říká?) Někdy hovoří o sobě a o lidech ve svém okolí jako o přátelích, kteří spolu zkoumají přirozenost věcí. Řekne třeba: „Pojďme se na to spolu podívat.“ Nebo: „Začněme úplně od začátku a uvidíme, kam se dostaneme.“\r\nRok předtím, než jsem ji potkala, jsem poslouchala mnoho jejích nahraných rozhovorů. Čas od času jsem náhle v pozadí zaslechla zvuk „Mu…u…u…u!“. Studovala jsem zen několik let a tak vím, že „Mu“ je jeden z prvních kóanů (poučný příběh nebo hříčka, která vzdoruje racionálnímu myšlení), která je přidělena tradičním zenovým studentům spolu s instrukcí, aby na kóanu neustále pracovali. Zjevně to byl zvyk, který si někteří studenti přinesli s sebou z Rochesterského zenového centra. Byl to pozůstatek, který rychle zanikl, když, spolu s Toni, zanechali většiny tradičních zenových praktik (úklon, recitací, pálení kadidla, hierarchická struktura). Toni cítila, že tyto praktiky překážejí v tom, co ji zajímalo nejvíce: uvědomování si přítomného okamžiku – základní proces sledování, naslouchání a zkoumání všeho.\r\nNa podzim roku 1983 jsem dělala s Toni interview (pro svou knihu Setkání s pozoruhodnými ženami) v Zenovém centru Údolí Genesee v Rochesteru ve státě New York, které Toni a mnoho jejích studentů založili v roce 1982. V době mé návštěvy byla atmosféra relativně klidná, ale  dva roky předtím bylo toto centrum středobodem událostí, které zcela rozdělily rochesterskou zen-buddhistickou komunitu. Tato bouře přinesla otřesy, s nimiž se dosud vyrovnávají nejen v Rochesteru, ale i v buddhistických komunitách po celých Spojených státech. \r\nCo se stalo?  Stručně řečeno: Toni tehdy byla zvolena jako následnice róšiho Philipa Kapleaua – hlavního učitele rochesterského zenového centra. Toni, po trpělivém a bolestivém sebezpytování, přerušila své vazby na tradiční buddhismus a začala čerstvým a nezávislým způsobem učit „zenovou práci“. Od té doby proběhla v buddhistických komunitách ve Spojených státech řada bouřlivých změn. Ale tato byla patrně klíčová. Aniž bychom zjednodušovali, můžeme vnímat spojitost mezi tím, co se stalo v Rochesteru, a tím, že je nyní i v jiných centrech po celých Spojených státech otevřeně kladena radikální otázka: „Jak má dnes zen v Americe vypadat?“ \r\nPředtím než jsem jela Toni navštívit, jsem zaslechla o událostech v Rochesteru jen útržky. Když jsem slyšela Toniin zvučný hlas z nahrávek, vytvořila jsem si představu brilantní mysli a velitelské osobnosti. Jela jsem na setkání s ní s očekáváním a nemalou úctou, téměř až bázní. Když jsem tam přijela, byla už tma, živé ploty a země byly mokré od deště. V oknech velkého kamenného domu nesvítila žádná světla, a když jsem dovlekla svou cestovní tašku po schodech ke dveřím, nikdo neodpověděl na mé klepání. Pak jsem si všimla značky, která mne nasměrovala kolem budovy k postrannímu vchodu. V polovině cesty jsem potkala dva lidi. Vysoký mladý muž se představil sám. „A tohle je Toni,“ řekl. Mimovolně jsem řekla: „Ahoj, Toni.“ A pak jsem se zarazila. „Myslíte tu Toni!“\r\nVšichni jsme se zasmáli. Vyrazilo mi to dech, protože ta Toni s mocným hlasem byla jen člověk: v pletené čepici a obnošené bundě, s obličejem zrůžovělým venkovním vzduchem, s přívětivým úsměvem, modrýma a velmi jasnýma očima, krátkými stříbrnými vlasy vykukujícími zpod čepice.\r\nJen člověk. Rozpoznala jsem hlas, ale laskavost v něm se mne teď přímo dotýkala. Byla jsem unavená a bolela mne hlava. Ve velké a teplé kuchyni jsme si sedli k dlouhému dřevěnému stolu uprostřed místnosti a za chvíli už někdo vařil čaj. \r\nJak se mé tělo uvolňovalo, začala jsem vnímat přítomnost Toni sedící naproti mně. Seděla velmi klidně a prostě. Nepotřebovala mluvit. Jen ticho a nevtíravá přítomnost. V průběhu příštích několika dní a při všech dalších setkáních jsem zjistila, že Toni přináší tyto kvality na každé místo a do každé situace.\r\nPříští den jsem poseděla s Toni v její světlé a útulné místnosti v patře. Dozvěděla jsem se, že se narodila v Berlíně v roce 1927 a nad jejím dětstvím se vznášel stín Hitlera a nacismu. Když se Hitler dostal k moci, bylo jí teprve šest. Její matka byla Židovka, a rodina se proto bála možných problémů. Aby byly děti chráněny, byla Toni, její starší sestra a nevlastní bratr pokřtěni. Toni si pamatovala luteránského kněze, který k nim přišel a pokropil je vodou. Také si pamatovala skutečnou náboženskou horlivost, kterou později pocítila, touhu po něčem, co by ji přesahovalo. Sužovaly ji otázky, které se týkaly války a pronásledování Židů. Její rodiče byli velmi opatrní, báli se mluvit otevřeně před dětmi, aby něco z toho neopakovaly venku. Přátelé a spolužáci nosili mládežnické uniformy. Toni jim záviděla, cítila by se jistější, kdyby také nosila vázanku a kožený bičík, i když nebylo jasné, co to vlastně znamená. Pak přišlo bombardování, noční můra, hrůza a zkáza. Toni začala pochybovat: Jak může být něco takového slučitelné s představou milujícího Boha, který pečuje o své děti a chrání je? Nedávalo jí to smysl. \r\nTaké ji trápil neustálý pocit viny. Když Ježíš umřel na kříži, aby tak sňal všechny hříchy světa, proč se ona stále cítí provinile? Jednou sebrala odvahu a položila tyto otázky knězi. Ten ji však stroze odbyl. Vůbec se s ní o tom nechtěl bavit.\r\nDalší věc, kterou si pamatuje, je první bombový útok. Ležela se svou sestrou v posteli, protože měly průjem. Ale když přišel nálet, vyskočily z postele, průjem je přešel a slabost také. „Byla v tom spousta energie, bylo to jediné správné jednání. Prostě jsme věděli, co je právě třeba udělat.“ Pomáhala hasit oheň. Ale později, když bylo po všem, zaplavily ji myšlenky. „Ach bože, co se to stalo. A co se mohlo stát.“ Padl na ni ohromný smutek, a pak se velmi silně ozvala otázka: „Jaký je smysl tohoto života?“ Otázka ji polapila a nepouštěla, opakovala se každý den, drásala ji a pálila. Jaký je smysl tohoto života, který je tak naprosto nepochopitelný a krutý? Proč lidé dělají takové věci? \r\nPozději se její rodina přestěhovala do Švýcarska a zde Toni potkala mladého amerického studenta Kylea Packera. Vzali se v roce 1950, další rok se přestěhovali do Spojených států a usadili se na severu státu New York. Kyle povzbudil Toni, aby začala studovat na University of Buffalo. V roce 1958 adoptovali týden starého chlapečka a dali mu jméno Ralph. Toni sice po studiu pracovala v oblasti psychologie, ale výzkumný program jí připadal příliš behavioristický, většina výzkumu byla zaměřená na testování, teorie paměti a experimenty s krysami. Toni měla odlišné zájmy a zanedlouho odešla. Sama studovala Sigmunda Freuda, Carla Gustava Junga, Josepha Campbella [Pozn. překl.: americký religionista a mytolog], zvláště jeho čtyřdílné Masky bohů. \r\n„Myslím, že díky těmto knihám jsem se smířila s problémem ženství – částečně proto, že jsem zjistila, že je to závislé na kultuře a že byly doby, kdy vládla ženská božstva. Bylo to ještě předtím, než přišli válečníci, vozatajové a jezdci na koních, kteří dobyli vítězství díky tomu, že byli silnější než ostatní, a zavedli mužské a často velmi utlačovatelské náboženské systémy. Na obou stranách panovala rivalita a strach z těch druhých. Mužský strach z ženství a ženský strach z mužského útlaku. Ale kdykoliv se to může změnit.“ \r\nV této době se poprvé setkala s buddhismem. A stejně jako tomu bylo v mém případě a mnoha dalších z naší generace, bylo to díky dílu Alana Wattse. Přečetla všechny jeho knihy, pak také knihy D. T. Suzukiho a mnoha dalších. V době, kdy už byla buddhismem nasycená, si přinesla domů Tři pilíře zenu od Philipa Kapleaua. Vzpomíná, jak bez většího zájmu listovala knihou, jako někdo, komu dají další dezert po příliš vydatném jídle. Líně se podívala na zmínky o Wattsovi, všechny jí přišly dosti kritické. A pak si všimla prvních meditačních instrukcí ve svém životě. Posadila se vzpříma. Tady bylo něco, co může skutečně dělat.\r\nNetrvalo dlouho a pravidelně doma praktikovala zazen (zenová meditace v sedě a v tichu). Po několik měsících se Kapleauova kniha objevila jako paperback a na zadní straně obálky se Toni dočetla, že založil centrum v Rochesteru ve státě New York. Bylo to v době, kdy s rodinou žila v North Tonawandě, malém městě mezi Buffalem a Niagarskými vodopády. Do Rochesteru to bylo jen hodinu a půl jízdy. Ona a Kyle jeli spolu, absolvovali několik úvodních lekcí a stali se členy centra. \r\nToni si živě vybavuje své první dojmy. Jako dítě byla zvyklá při rodinných cestách navštěvovat německé katedrály. Zdály se jí velkolepé a tajemné, voněly kadidlem a některé části byly oddělené šňůrou a nikdo tam nesměl. Co bylo za tou hedvábnou rudou šňůrou? V Rochesteru byli všichni po úvodní lekci v jídelně pozváni do meditační místnosti. Vonělo zde kadidlo a byla zde socha Buddhy. Ale nebyla tu žádná šňůra. Všechno bylo přístupné. Mohli jste mít oltář ve svém vlastním domě se soškou Buddhy podle svého vkusu. A nebyl to bůh, ale někdo jako vy, a byla zde praxe a pravidla otevřená ke komukoliv bez rozdílu. Žádná omezení.\r\nVelmi brzy začala Toni navštěvovat seššiny (meditační ústraní) a pracovat na kóanech pod vedením róšiho Kapleaua. Jejich vztah se rozvinul ve vzájemný respekt a přátelství. Při jednom z prvních dokusanů (soukromý rozhovor mezi učitelem a žákem) jí řekl, že pokud bude ona někdy učit, musí učit jinak než on. Překvapilo ji to. V té době jí představa, že by měla učit, nepřišla na mysl, ale zapamatovala si, co řekl. O mnoho let později získala jeho slova větší význam, než jim možná sám přikládal, ale nikdy je neodvolal, i když mu důsledky působily bolest. Celá ta situace byla zvláštně ironická, protože nedlouho před tímto rozhovorem s Toni se róši Kapleua rozešel se svým váženým japonským mistrem róšim Yasutanim. Ten jednou provždy odmítl změny, o nichž se Kapleau domníval, že jsou nezbytné pro přesazení zenu do nové země.\r\nPro Toni byla zenová praxe jako potrava, po které hladověla, aniž by o tom vůbec věděla. Ponořila se do ní celým tělem i myslí. Pracovala tvrdě, naplno a svěže, na praxi našla vždy dost energie. Její inteligence byla postavena před výzvu, jakou dosud nepoznala. Její nejhlubší otázky mohou být zadrženy a ovládnuty, dokud nezůstane jen samotné tázání. Po dlouhé době jí otázky neutiskovaly, ale poskytovaly jí strukturu, v jejímž rámci mohla pracovat. \r\nVětšina buddhistických textů jí však připadala příliš komplikovaná, suchá, nepřístupná. Může sama prožívat to, co je v textech popisováno? To jediné jí dávalo smysl. Nakonec našla v knize Tibetská jóga a tajná učení  W. Y. Evans-Wentze několik pasáží, které ji oslovily. Popisovaly, jak se vztahovat k myšlení v průběhu meditace, jak například odseknout myšlenku, sledovat myšlenku až do konce nebo nechat myšlenky volně se toulat. Meditující pak jakoby seděl na břehu řeky a nechal myšlenky volně plynout s proudem. Ale i zde bylo myšlení využíváno, meditující stále myslel, využíval myšlení pro rozpoznání myšlení. Vidět to znamená udělat první krok.\r\n„Nedokážu říci, jak často jsem to četla,“ řekla mi Toni, „a jaká radost byla něčemu porozumět – nejen na úrovni slov, ale díky slovům porozumět přímo. Vidět přímo, jak mysl pracuje. Když to uvidíme, nejsme chyceni v pasti, nepodvádíme sami sebe a nepodvádíme ostatní. Což se může snadno stát. Bez pozornosti a uvědomování se stane právě to!“\r\nNa začátku roku 1970 byla požádána, aby radila studentům s osobními starostmi nebo psychologickými problémy, které se objevovaly v průběhu praxe. A později byla požádána, aby přednášela o zenu na univerzitách a jiných místech. Pokaždé se cítila tlačena kousek za své hranice. Ale součástí jejího výcviku bylo, že když vás učitel o něco požádá, řeknete ano. Takže když ji róši požádal, souhlasila.\r\nV té době začala získávat větší rozhled. Díky svým kontaktům mimo centrum, novým i starším studentům, jejichž potížím naslouchala, už nebyla zaměřena jen na svou práci. Začala vnímat některé tradiční formy novým způsobem. Například poklony. \r\nNaučila se, že poklony mohou být projevem nesobecké pokory. Kleknout si a poklonit se před oltářem nebo před róšim při dokusanu je gesto vyjadřující nepřítomnost ega. Ale nyní, když k ní začali přicházet studenti a klaněli se jí, začala se ptát sama sebe: „Vidí jasně, kdo jsem, nebo mne staví nad sebe jako ideál? Jaké představy vznikají v jejich myslích? A mohu si být jistá, že se nezačínám cítit povýšená?“ I když si ona sama tyto otázky uvědomovala a dávala na ně pozor, u studentů tomu tak být nemuselo. \r\nA co recitace? Recitací bylo velké množství, byly dlouhé a často byly opakovány rychle a několikrát za sebou. Jaký to mělo účel? Pokud šlo o význam, nebylo by lepší vyslovovat jednotlivá slova pomaleji, aby se předešlo nebezpečí, že začnou být recitována jen rutinně a mechanicky?\r\nToni také vážně zkoumala přísné a občas nelítostné používání hole kyosaku -1485333783 (meditační hůl), kterou jsou meditující studenti biti po ramenou, aby byla povzbuzena jejich energie. Byla hluboce znepokojena tím, co se děje v myslích a tělech lidí, kteří dostanou ránu. Stejně tak se ptala, co se děje v těch, kteří drží hůl. Použití hole bylo tradičně chápáno jako akt soucitu. Ale může bití holí skutečně pramenit ze soucitu? A neprobouzí se energie přirozeně při meditaci? Později, v jejím novém centru, bylo používání hole zcela opuštěno.\r\nToniina mysl dovolila, aby tyto otázky vyvstaly. Zkoumala je. Nepotřebovala na ně však nijak reagovat nebo hned nějak jednat. Jen jim věnovala pozornost. Uvažovala o nich. Nepospíchala. Mohla přestat s praktikami, které jí nepřipadaly prospěšné. Poradila se s několika přáteli. A postupně, tu a tam, začala dělat malé formální změny.\r\nBylo to v době, kdy učila společně s róšim. Róši byl často celé měsíce pryč, bral si dovolenou nebo cestoval do jiných center ve Státech nebo v cizině, a požádal Toni, aby ho zastupovala v době jeho nepřítomnosti. Už v roce 1975 si ji zavolal do své pracovny a řekl jí, že uvažuje o odchodu do důchodu, přibližně během pěti let. Plánoval, že se přemístí s menším množstvím žáků do oblasti s teplejším klimatem. A až se to stane, chtěl, aby převzala celé rochesterské centrum. Byla by k tomu ochotná?\r\nToni měla pocit, jako by ji zasáhl blesk. Vzpomínala, jak to jela s těžkým srdcem říci Kylovi. I když se to mělo stát až za několik let, ta představa ji tížila jako kámen. Nevěděla, jak přijmout takovou zodpovědnost. Nemohla by už dělat věci tak, jak je dělala, to si uvědomovala už tehdy. Ale by byla by schopna začít je dělat jinak?\r\nPřesto róšiho nabídku přijala, její výcvik jí nedával jinou možnost. \r\nNěkdy v polovině sedmdesátých let narazila poprvé na učení Krišnamúrtiho v knize Nová náboženství od Jacoba Needlemana. Tu knihu jí půjčil sám róši. Najednou se v Toni začalo něco měnit. Popsala to slovy: „Jako kdyby mi z očí spadl závoj.“ Všechny její otázky zde byly dotaženy do důsledků. Krišnamúrtiho slova byla prostá, jasná a pravdivá, aniž by se zaplétala do rámce nějaké náboženské tradice. Toni si jasně uvědomila, že zenová tradice sice prohlašuje svoji nezávislost na symbolech, dogmatech, tradicích a vyznáních, ale přitom je zde kladen důraz na propracovaný systém ceremonií, etikety, názorů, rituálů a předávání učení. A to vše bylo často povinnou a kupodivu nezpochybňovanou součástí výcviku. \r\nJak pročítala všechny knihy od Krišnamúrtiho, které se jí dostaly do rukou, začal se před ní postupně otevírat zcela nový způsob práce. Spolu s Kylem navštívila mnohé Krišnamúrtiho přednášky v Kalifornii, Anglii a Švýcarsku. A v průběhu několika let postupně vytvářela obrysy praxe kombinující tiché sezení a velmi intenzivní, přímé tázání, nahlížení základních lidských problémů v sobě samém. A to vše v rámci tichých meditačních ústraní, skupinových rozhovorů a soukromých hovorů se studenty. \r\nKrišnamúrti říká: „Vyhýbejte se všem systémům, autoritám, idolům. Teď hned skončete se svou připoutaností. Mysl se musí osvobodit od autorit.“ A jakoby ozvěna Buddhových posledních slov: „Buďte světlem sami pro sebe.“ V rozpravě o lásce také Krišnamúrti řekl: „Všechno se může převrátit vzhůru nohama, může to rozbít rodinu… možná budete muset rozbořit dům, který jste postavili; možná už se nikdy nevrátíte do chrámu.“ Není jisté, jestli Toni četla právě tato Krišnamúrti slova, nicméně vystihují převrat, který brzy následoval.\r\nNa začátku roku 1981 odjel róši Kapleau na roční studijní dovolenou a Toni začala místo něj řídit centrum. V té době se stále ještě snažila zůstat věrná svému přesvědčení a zároveň i svému učiteli a tradici, která mu byla drahá. Sepsala všechny věci, které považovala za nutné změnit, například formulaci některých slibů a rozprav či rychlost recitace a vypustila etiketu zdůrazňující hierarchii a pravidla zasedacího pořádku. Zrušila také povinné sezení pro zaměstnance centra – všechna sezení byla dobrovolná. Když o tom řekla róšimu, znepokojilo ho to. Proč chce dělat změny tak rychle? Souhlasil s pomalejší recitací, ale chtěl, aby ostatní pravidla zůstala zachována. U jednoho z jeho mistrů, Harada róšiho, by nový učitel nemohl ani ve snu pomyslet na to, že by mohl provádět nějaké změny. Bylo by to považováno za naprostou nestoudnost. Co děláš při dokusanu, je tvoje věc, ale obecná pravidla jsou něco jiného. „Něco jsme tu vytvořili.“\r\nToni si uvědomila, jak moc róši vnímá centrum jako svoje a jak silně si nepřeje jeho změnu – alespoň ne tak rychle. A nakonec s pomalým tempem změn souhlasila. \r\nChtěla, aby to fungovalo. Snažila se najít řešení, které by konflikt urovnalo. Někteří její studenti si přáli, aby odešla ještě dříve, než to sama udělala. Popisovali ostrý rozkol v centru a bouřlivá shromáždění, na nichž byla Toni kritizována. A Toni celou tu dobu věděla, že vidí pouze odlesky mnohem hlubších změn ve svém nitru.\r\n„Začala jsem celou tu věc přezkoumávat“, řekla mi. „Patřit k nějaké skupině a identifikovat se s ní. Stále jsem hledala různé rozumové důvody, proč je to v pořádku. Bála jsem se do toho pustit. Byla jsem součástí toho všeho.“  \r\nPotíže se nutně musely dostavit. Například nastal incident s rakusu. Rakusu je složitě sešité roucho, které se nosí přes róbu nebo běžné oblečení. V rochesterském centru mohli rakusu nosit studenti, kteří zvládli úvodní kóany. Nošení rakusu bylo nevyhnutelně spojeno s prestiží a úspěchem. Toni své rakusu svlékla a nikdy ho již znovu neoblékla.\r\nMusela vědět, že to neprojde bez povšimnutí. Avšak tato změna i všechny ostatní, které doposud provedla, byly stále ještě jen vzdálenou předzvěstí toho, k čemu dospěla. Tvrdost, s jakou s ní někteří lidé nesouhlasili, ji šokovala a skličovala. Kdyby existovala jiná cesta, vydala by se po ní. Rozpory a hádky ji bolely a vyčerpávaly a vyvolávaly přízraky z jejího dětství. Ale nemohla se vrátit ani ustoupit stranou. Když chcete prohlédnout zaslepenost, nemůžete ji učit. Rakusu, poklony, zvláštní sedadla v meditační místnosti zendo – to vše znamenalo oddělenost. Ať to zkoumala z jakékoliv strany, musela pokračovat. \r\nKdyž se róši Kapleau v červnu 1981 vrátil ze Santa Fe do Rochesteru, došlo k důležitému shromáždění. Lidé již předtím róšimu psali a mluvili s ním, stěžovali si na změny, které se dějí. V místnosti plné rozhořčených lidí mohli Toni doprovázet jen dva členové personálu. Obvinění se vršila na všechny tři. Shromáždění trvalo do půl třetí ráno. I přes naléhavou přímluvu jednoho z dlouhodobých členů bylo Toni ke konci jasné, že časem – a možná ihned – bude muset odejít. A to i přes bolest, kterou cítila v srdci, i přes rozkol, který to způsobí. Byly zde například páry – jeden byl její student a druhý róšiho. Jak vyřeší to, že patří k různým školám? To byly otázky, kterým bylo nutno čelit. Bude to bolet. Zabere to čas. Ale nejprve muselo dojít k rozdělení. \r\nToni si také uvědomovala, že celá ta situace podrývá její zdraví. „Někteří lidí mají takové situace rádi, daří se jim v nich. Ale ve mně, která jsem vyrostla v hitlerovském Německu, se to dotklo mnoha starých strachů. Strachu být obviňována a veřejně odsuzována.“\r\nA to se zatím ani nezmínila o mnohem hlubším problému – je ještě stále buddhistkou? Věděla, že dříve nebo později s tím bude muset ven, ale zatím tomu nedokázala plně čelit. Ještě to všechno nemohla opustit. Takže když jí róši druhý den po shromáždění řekl: „Pokud zůstaneš, můžeš dělat, co uznáš za vhodné. Máš plnou svobodu pracovat po svém“, souhlasila, že zůstane. Ale jak mi řekla: „Brzy jsem zjistila, že plnou svobodu mi poskytnout nemůže, protože jsem přestala přijímat buddhismus.“ \r\n„A kdy to začalo být zřejmé?“ zeptala jsem se. \r\n„No, já sama jsem dělala všechny ty poklony, zapalovala jsem kadidlo, klekala jsem na zem a tak dál. Zjistila jsem, že ovlivňuji lidi už jen tím, v jaké jsem roli, tím, jak byla celá ta situace nastavená. Uviděla jsem to a už jsem nechtěla být součástí toho všeho. \r\nPokud vás někdo bude podporovat v tom, abyste nic nezpochybňovali, tak zpochybňovat nic nebudete, pokud nejste opravdu pevně rozhodnuti to pochopit. A zjistila jsem, že zen dává velmi silnou podporu tomu nic nezpochybňovat. I když tvrdí, že je možné zpochybnit všechno. Všechno zpochybníte a „spálíte Buddhu“, ale pak ho zase vrátíte zpátky. \r\nVelmi pozorně jsem zkoumala, zda mám v sobě při poklonách nějaký rozpor. Vždycky mi říkali: ,Když se ukláníš, neukláníš se před Buddhou, ale před sebou. A když si klekneš na zem a pokloníš se, všechno zmizí, ty zmizíš, Buddha zmizí, nic nezůstane.‛ Opatrně jsem to sledovala a nebylo to zcela jasné. Viděla jsem, že se často objevuje představa toho, kdo se klaní, nebo představa osoby, ,která nic nemá‛. Často jako by tam byl stín někoho, kdo to dělá. Nebo možná ideální představa někoho, kdo to dokáže udělat zcela prázdně!“\r\n„Můžu se tě zeptat? Je v pořádku se uklonit, když jsi prázdná?“\r\n„Proč to děláš? Proč to dělám já? Můžu se zeptat já tebe: Kdyby ses nikdy nesetkala s touto zvláštní tradicí poklon a prožila bys okamžik hlubokého porozumění a upřímné lásky – uklonila by ses?“\r\n„Dobře, naučila jsem se toto gesto jako výraz vděčnosti, respektu a lásky. A občas mám chuť ho udělat spontánně.“\r\n„A učila bys to ostatní? Lidé na Západě, kteří se to nenaučili, to nedělají tak spontánně.“\r\n„Můžeš předávat jen prázdné gesto?“\r\n„Lásku nemůžeš učit. Buď je v tobě, nebo ne, a není důležité, jak se projevuje nebo jestli se vůbec projevuje pomocí gest.“\r\nNakonec se dostavily nevyhnutelné následky. A i když to někteří zúčastnění prožívali jako dlouhý proces, seběhlo se to vcelku rychle. Toni vedla centrum od prvního ledna 1981, když róši Kapleau odjel do Santa Fe. V červnu se vrátil do Rochesteru, aby se zúčastnil již zmíněného bouřlivého setkání. V listopadu ho Toni navštívila v Mexiku, kde trávil dovolenou, a sdělila mu, že už nemůže pokračovat, protože se už nepovažuje za buddhistku. „Bylo to pro mne velmi těžké, kdyby po mně chtěl, abych zůstala ještě rok, zůstala bych, i když by vše zůstalo při starém. Ale poté co promluvil se členy správní rady centra, ji požádal, ať vydrží pouze do ledna. Vše se tedy událo v průběhu jednoho roku.\r\nAvšak bolest, kterou tyto změny způsobily, trvala mnohem déle. Zaznívala kritická slova, v srdcích se objevila hořkost a pocit ztráty. Zatímco mnoho studentů se připojilo k jednomu či druhému centru, někteří si vybrat nedokázali a zůstal v nich pocit nedůvěry a rozčarování. Jiní se zase opravdu hluboce snažili rozkol uzdravit. Už jen samotný fakt, že v jednom městě existují dvě zenová centra, neladil s představami o harmonii a jednotě a protiřečil jim. Někteří zkoumali, jak k rozkolu přispělo jejich vlastní chování a myšlení. Jeden student napsal Toni dopis, který citovala při jednom svém rozhovoru, ve kterém litoval, „jak jsme i my udržovali při životě rozkol mezi oběma sanghami.“1\r\nToni odpověděla způsobem, který je pro ni charakteristický: „Nejsou dvě sanghy, jsou jen lidé, rozštěpení a oddělení ve svém nitru.“ Neusilovala o to, dosáhnout za každou cenu míru a harmonie, ale pochopit: Co je to mír a harmonie? Ať už mluvíme o dvou národech, dvou centrech, dvou jednotlivcích nebo vnitřním stavu jednoho člověka, máme co do činění s myšlenkami, ideami, představami. „Dokážete to vidět?“ Zjistila, že tento pohled mnohé znepokojuje a že s ním nesouhlasí celou svou bytostí. Ale jako dítě zažila Toni v Německu, jak snadno se z období míru může stát jen přestávka mezi dvěma válkami. \r\nVšichni bychom rádi pomohli řešit problémy, se kterými se potýká svět, ale nedotýkáme se těch problémů přímo. Naše nevědomost situaci ještě zhoršuje. Možná dosáhneme krátkodobého úspěchu, ale neznáme skutečnou příčinu problémů. A ta se skrývá uvnitř nás. \r\nJak můžeme přispět k míru a harmonii, když nemáme mír a harmonii uvnitř sebe? A skutečný mír a harmonii musíme odlišit od představ, které máme o sobě a které stále opakujeme: jsem někdo, kdo usiluje o mír a harmonii. Takové představy nám zabraňují vidět nesoulad, který v sobě máme, rozpory, roztříštěnost. \r\nToni se tedy nesnažila v zájmu míru a lásky chvatně odsouvat zjitřené pocity, které se objevily. Rozpory byly reálné. Vztek, hořkost a sobectví byly reálné. Proč je překrývat dřív, než se na ně podíváme, prožijeme je a porozumíme, jak vznikají?\r\nCo je zdrojem nenávisti, násilí, války, nesvárů, rozporů? Kde začít, pokud chceme hluboce porozumět těmto problémům? Toni začíná sama u sebe. Protože dokud bráníme jen své vlastní zájmy, tak se střetneme se zájmy druhých. Dokud si navzájem hluboce neporozumíme a nedosáhneme jednoty, nebude mír.\r\nToni znovu a znovu zdůrazňuje důležitost naslouchání, které není zkresleno snahou se bránit. A její schopnost zůstat otevřená a přátelská vůči jakékoliv kritice je odzbrojující. Řadu svých rozhovorů založila na kritických a vyzývavých otázkách svých studentů. (Jeden se jí například zeptal: „Není to, co děláš, jen psychologie? A co osvícení a dosažení buddhovství?“ Jiný napsal: „Bojím se jen o ty z tvých studentů, kteří jsou tak zaslepeni tvou výmluvností a krásou osobnosti, že nenajdou vlastní pravou cestu.“) Toni věnovala celou sérii rozhovorů všem možným otázkám, které se dotýkaly změn v novém centru. A tyto rozhovory stále pokračují.\r\n„Potřebujeme si navzájem naslouchat a naslouchat i sami sobě, aniž bychom si vyhrožovali.“ A to je možné, pouze pokud skutečně žádná hrozba nevzniká – a to je opravdu těžké. Vyžaduje to „pečlivou pozornost a vědomý záměr, abychom nebyli slepě vtaženi do reakcí, které pramení ze strachu a nenávisti“. Je tak snadné přestat věnovat pozornost tomu, co se v nás odehrává, když se bráníme, chceme něco získat, někomu závidíme nebo někoho (či sebe) shazujeme. Kde se tyto reakce berou? Co je příčinou nedostatku vzájemného porozumění, nesouladu a války? Musíme si v klidu sednout a tyto otázky zkoumat, tázat se. Znovu a znovu. Jaká je příčina?\r\n„Co vlastně je buddhismus? Kdo ví?“ ptá se Toni. Kdo to může opravdu vědět? Opět připomíná Buddhova slova: „Buďte svým vlastním světlem. Důvěřujte tomu, co se skutečně děje, a nehledejte útočiště nikde jinde.“ \r\nPrávě to Toni učí. Není důležité, zda se nazývá, nebo nenazývá buddhistkou. Sama je světlem, které zkoumá vše, co mu přijde do cesty. „Lidé dokážou chápat, aniž by museli používat pojmy. Ale musíte se usadit, nechat usadit i otázku a jen sledovat a naslouchat, tomu co se ve vás děje, aniž byste to pojmenovávali.“\r\nToni učí, abychom věci kriticky zkoumali. Zkoumá nejen naši víru a návyky, ale také vztah mezi učitelem a žákem. Není tu od toho, aby Vám něco dávala nebo hlásala Pravdu. Něco se děje, ale nesouvisí to s tím, že jeden dává a druhý přijímá. Dvě mysli se setkávají, a pokud jsou otevřené, něco se může pohnout, posunout, vyjasnit. Toni bude stále dokola opakovat: „Vidíte to?“ Nebo: „Může nastat pouhé naslouchání, bez chtění, bez toho, abychom dávali přednost jednomu před druhým?“\r\nJejí slova se nesnaží přemlouvat, přesvědčovat, a dokonce ani inspirovat. Slova nejsou Pravda. Pravda je přímý vhled a nedá se učit. „Když vidíme věci jasně, mizí učitel i žák. Nejsou již od sebe odděleni.“ Jsou zde dva lidé, jejichž mysli jsou mnohem více podobné než rozdílné. Spolu kladou otázky a spolu zkoumají celou tu věc znovu a znovu. Občas se věci vyjasní, občas nikoliv. \r\nV květnu 1983, na první výroční schůzi nového centra, mluvila Toni o tom, kdo jsme a kdo nejsme. Řekla, že centrum je důležité jen do té míry, do jaké pomáhá každému člověku, aby se zbavil zaslepenosti. Zdůraznila existenci nebezpečí, že se organizace stane důležitější než lidé, kterým by měla sloužit. Lidé mohou začít být připoutaní k organizaci a pyšní. Organizace může podpořit aroganci a rozkol. „Jaké je toto centrum?“ zeptala se. „Vytváří dojem vlastní důležitosti, statusu, prestiže? Tyto otázky je nutné pokládat stále znovu, aby zaslepenost nemohla narůstat.“\r\nMluvila o tom, jak nás naše ideály mohou zaslepit, takže nevidíme, co se skutečně děje v našich srdcích, myslích a tělech. Potlačujeme vlastní nedostatky, a přitom je jasně vidíme u druhých. „Jak citlivé jsou vztahy mezi lidmi,“ řekla. „Vyžadují tolik lásky – a té je často příliš málo.“ Vzpomíná si, jak se poprvé svěřila matce, že se jí většinu života bála. Její matka nevěřila svým uším. \r\n„Bylo to úplné odhalení. Myslela jsem si, že to ví, ale nevěděla. A nedělala to záměrně. Měla o sobě ideální představu, že je hodná a milující. Ideály jsou zbytečné, nebezpečné, zaslepující, překážejí. Ale my si je přesto neustále vytváříme a hledáme v nich útočiště.“\r\nJakoukoliv organizaci, ať už je jakkoliv pečlivě promyšlená, je možné zneužít. Samotná pravidla organizace tomu nezabrání, protože pravidla sama nemají vědomí. Je to jen množina slov a pojmů. „Je to naše práce. Pokud nevěnujeme druhým lidem i sobě laskavost a pozornost, jak by to mohla zajistit samotná pravidla.“ V každém z nás se může objevit pokušení ovládat druhé. Nebo se můžeme naopak ukrýt do bezpečí slepé poslušnosti. Tyto tendence bychom si měli uvědomovat. \r\n„Toto centrum nebylo založeno, aby udržovalo nějakou víru ani víru v ne-víru. Neudržujeme ideu něčeho ani ničeho. Když zde opravdu nic není, žádnou víru nepotřebujeme. Prázdnotu není možno vyjádřit symboly. Je to nepřítomnost sebestřednosti a strachu o sebe. Kdo jsem, když nelpím na žádném názoru?\r\nTen večer řekla také spoustu zajímavých věcí o našem sklonu uzavírat se. Je toho tolik, co o sobě nevíme. A je to tak hluboké, tak temné. Strach z nebytí, strach ze zla, ničení a násilí. A pak je tu ohromná touha po tom, co je za tím vším, za všedností našich životů, za nekonečnými starostmi, které nám přinášejí vztahy s druhými. Odnepaměti se lidé shromažďovali na uzavřených místech, aby zmenšili svůj strach pomocí modliteb, obětí, ceremonií, magie. „Jeskyně Cro-Magnon v Lascaux i evropské gotické katedrály vedou pozornost směrem vzhůru, ta architektura vás zcela rozechvěje. A zapomenete se zeptat: Odkud to pochází? Kdo to postavil? Kdo nakreslil ty obrazy? Kdo napsal posvátná písma? A kdo je interpretoval?“\r\nKdyž vytváříme nějaké společenství, musíme být velmi opatrní, abychom se do něj neuzavřeli. Musíme pozorně sledovat, co se ve společenství děje. A to se týká i toho nejmenšího společenství – našeho Já. Dokud se nezačneme ptát – co je to Já? –, nebude jasné, do jaké míry jsme v Já uzavření a kvůli tomu odděleni od druhých i od přírody. Vnímáme svět skrze své minulé zkušenosti. Minulé zkušenosti ovlivňují veškeré naše postoje a jednání. „Vidím všechno skrze tmavé brýle. Je možné je sundat?“\r\nKdyž kolem sebe nevytváříme zdi, přestáváme se uzavírat. Otevírá se prostor. Není uvnitř ani venku. Když lpíme na nějaké organizaci, když jsme k ní připoutaní, závisíme na ní, není to podobné, jako když se uzavíráme ve svém Já? Chceme se uzavřít v tomto meditačním centru, abychom v něm našli větší bezpečí? „Abychom to zjistili, musíme poodstoupit a pečlivě to prozkoumat. A ne utéci od toho pryč. Je to možné?“\r\nTímto způsobem Toni neustále zaměstnává své posluchače. Všechny její přednášky se podobají rozhovorům. Její otázky zní v mysli a vyvolávají odpovědi a další otázky. O chvíli později citovala Toni knihu Mumonkan (Brána bez brány): „Musíte vystoupat bosí na horu mečů. Můžeme pečlivě našlapovat, být si vědomi nebezpečí a přitom nepanikařit? Můžeme stejnou opatrnost přenést i do našich vztahů, pečlivě naslouchat, opravdu pečlivě, sobě samým i osobě, která je hned vedle nás?“\r\nDo deníku, který jsem si vedla na svém výletu do Rochesteru, jsem na první řádce napsala: „Je jako čistá, jiskřivá voda. Její oči vidí pravdu,  Je právě tady. Je prostě a zcela laskavá. Žádné chtění, žádné očekávání.“\r\nO kousek dál jsem si zapsala: „Bez problému bych si dovedla představit, že je a vždy byla prostoupena tou prostou otázkou: ,Co je to?‛ Vždy. Tu otázku nemůže nic zmást ani rozptýlit. Nic ji nevyvede z rovnováhy. Není to dokonce ani tak, že by ta otázka byla někde v pozadí všech věcí. Tou otázkou je prostoupeno, propojeno a vysvětleno všechno.\r\nA předpokládám, že tato otázka ovlivňuje osobnost, naše Já. Samozřejmě, že ta otázka nepochází z osobnosti, protože i ta (a hlavně ta) je zkoumána.“\r\nKdyž teď po sobě čtu tyto řádky, vidím kolik představ v nich je. A vidím, jak mne tyto představy oddělují od Toni, oddělují mne od mého prožívání. Ale přesto něco sdělují, i když to není pravda, a proto je zde nechávám – zvlášť tu čistou, jiskřivou vodu.\r\nV letech, která následovala po mé návštěvě v Zenovém centru Genesee Valley v roce 1983, se udála řada důležitých událostí. Nejprve byl na začátku roku 1984 zakoupen téměř třistaakrový pozemek neobdělané půdy pro nové meditační středisko. Pozemek leží nedaleko Springwateru ve státě New York, hodinu jízdy autem na jih od Rochesteru. Bylo nutno vybudovat přístupové cesty a začít stavět budovy zcela od základů. Na jaře roku 1985 zbývalo udělat ještě spoustu práce, ale Toni zde již vedla první ústraní. Brzy se většina aktivit přesunula do Springwateru, ale v Rochesteru bylo i nadále udržováno malé centrum. \r\nV roce 1986 bylo rozhodnuto, že se radikálně změní název centra. Toni už nějakou dobu přemýšlela o tom, že slovo zen vyvolává představy, které neladí s tím, co dělají ona a její spolupracovníci. V dopise, který napsala členům centra, stojí: „I když je možné slovo zen užívat ve všeobecném smyslu, pro většinu lidí představuje zvláštní náboženskou tradici. Lidé si ho spojují nejen s buddhismem, ale také s japonskou tradicí. Zen je spojován se specifickými cíli a metodami tréninku a nese s sebou představu ,zenové‛ osobnosti. Spojení se specifickou tradicí vede k oddělenosti, rozkolu a izolaci. Bylo by dobré používat jméno, které je jednoduché a přímé.“\r\nBylo zváženo mnoho nových jmen. Nakonec bylo zvoleno nejjednodušší a nejpřímější ze všech: Centrum Springwater. \r\nV roce 1985 začala Toni pravidelně vést týdenní ústraní v Kalifornii. Prvního ústraní se zúčastnili lidé pocházející z různých spirituálních tradic, většina z nich však měla dlouholeté zkušenosti se zenem. V meditační místnosti byly vázy s květinami, svíčky a vonělo tu kadidlo. Na stěnách visely obrazy Krista, Rámakrišny a Buddhy. Možná si pomyslíte, že to nebylo zrovna vhodné prostředí pro to, co Toni učí. Ale po nějaké době všechny rozdíly vybledly, hrany se ohladily a názory byly opuštěny. Seděli jsme prostě spolu, se začátečnickou myslí, a poslouchali ptáky. Ptáci! Zpívali zpovzdálí celý den, jednu píseň za druhou. Začali zpívat během našeho prvního ranního sezení, a když jsme pak vyšli ven, slyšeli jsme, jak vítají východ slunce. \r\nCelé ústraní se neslo ve znamení otevřenosti. Pro některé účastníky byl revoluční samotný fakt, že sezení bylo dobrovolné. Zkoumali jsme všechno, včetně postoje k naší meditační praxi (například názor, že bychom měli stoicky snášet bolest a únavu). Naplňovalo nás to střídavě nadšením, bázní, odporem i pocity osvobození. Jelikož jsme každou reakci přijímali s otevřeností a zájmem, prožívali jsme všechny interakce velmi svěže a jemně. Na téměř molekulární úrovni jsme se učili o nenásilí. Nic nebylo povinné. Mohli jste se klanět nebo nemuseli, mohli jste sedět čelem k ostatním, nebo ke zdi. Nálada byla plná respektu k potřebám a rytmu každého z nás. Dostalo se nám povzbuzení, abychom slepě nenásledovali autority, ale spoléhali se sami na sebe a zkoumali motivaci naší praxe. Ráno a odpoledne jsme chodili na dlouhé procházky do okolních lesů a toulali se po jeleních pěšinách. Čas prožívaný beze spěchu, v blízkosti stromů, trávy, zvířat a větru otevíral naše prožívání ještě hlouběji.\r\nToni mluvila o pozornosti, o Já, o smrti. Poslední den četla úryvky z děl Huang Po a Krišnamúrtiho. Občas si stoupla a napodobila zvuk ptáků, který doléhal zvenčí. Její řeč byla spontánní a zároveň srozumitlená. Vše, co říkala, na sebe přirozeně navazovalo. Čistá voda tiše plynoucí po kamenech.\r\nToni se vracela do Kalifornie i nadále. Čím více času s ní trávím, tím více důvěřuji způsobu, jak přímo v jámě lvové zachází s paradoxy učitele a ne-učitele nebo Já a „ne-Já“. Viděla jsem, že dokáže doslova vystoupit z role idealizované bytosti nebo uctívané autority. Pro takové projekce prostě není dostupná. Lidé, kteří ji potkají poprvé, mohou být vyvedeni z míry. Brzy se ukáže, že obraz, který si vytvářejí v mysli, je právě jen v jejich mysli. Stává se to ale i těm, kteří Toni znají dlouho. Děje se nám stále to samé – pořád chceme, aby byl někdo nad námi, někdo dokonalejší, moudřejší, svobodnější. Stále se snažíme hrát tuto hru, ale Toni ji s námi nehraje. \r\nJejí rozhovory jsou stále jednodušší. Téměř vždy se vztahují k otázkám, které jí kladou druzí. Proto jsou rozhovory velmi bezprostřední, zvlášť pokud jste s ní osobně na meditačním ústraní. Můžete na vlastní oči vidět, jak se ničemu nebrání, jak zranitelná je, když mluví. Když se s ní setkáte osobně, ohromí vás, jak je přístupná a ochotná být s vaším nejhlubším Já. Vaším Já…? Tiše se na sebe díváte. \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,46,46,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nNa začátku bych ráda řekla něco o naslouchání a našich vzájemných vztazích.\r\nSlyšeli jste už někdy rozhovory o meditaci? Jakým způsobem jim nasloucháte? Předvídáte co bude řečeno, a „víte“ již předem na základě vašich vzpomínek, co jednotlivá slova  znamenají? A co řečník, který již takové rozhovory vedl? Plynou slova rozhovoru mechanicky z paměti a je to jen rutina?\r\nExistují různé stavy mysli. Když spolu navzájem mluvíme, většinou je naše mysl ovlivněna pamětí. Jazyk je uložen v paměti a my většinou nevěnujeme dost času tomu, abychom vnímali jakým způsobem mluvíme, natož pečlivě pozorovali, co vlastně říkáme.\r\nMůžeme mluvit a naslouchat, aniž bychom byli ovládáni pamětí a návyky? Výjimkou je ovšem jazyková paměť a vzpomínky umožňujících pochopit různé příklady užívané při výkladu. Můžeme naslouchat a mluvit čerstvě, neovlivňováni tím, co jsme znali dříve?\r\nKdyž se objeví myšlenka: „To jsem již slyšel, to znám.“, můžeme právě v tom okamžiku  myšlenku a její důsledky pozorovat? Můžeme si uvědomit jak omezený a strnulý je postoj „To už znám.“. Myšlenka: „To už znám.“ zablokuje naslouchání a pozorování.\r\nPozorování nikdy nevychází z paměti. Nemá paměť. Znamená to dívat se právě teď. Celý organismus je do pozorování zapojen. To co bylo řečeno, neposuzujeme na základě paměti, jen  přítomně nasloucháme a sledujeme. Nikdo to za nás nemůže udělat. Můžeme to udělat jen sami pro sebe. Můžeme zjistit, zda to co slyšíme, vidíme a čteme je skutečně tak.\r\nVětšinou věříme, že pravdivé je cokoliv, co pochází z respektovaných a tradičních zdrojů. Ale můžeme zjistit, jak to skutečně je, z první ruky a ne až z druhé? Nepřejímat mechanicky, co řekl někdo druhý. Měli bychom mít jasno, zda si o něčem myslíme: „Ano, je to tak.“, „Ne, není to tak.“ nebo „Nevím, zkusme to zjistit.“\r\nHodnota rozhovoru spočívá v možnosti okamžik od okamžiku zjišťovat, co je skutečné. Nemá žádný význam snažit se zapamatovat si řečené, jak jsme se to učili ve škole. Také nemá význam považovat za nejdůležitější to, kdo rozhovor vede, a přisuzovat této osobě nějaký význam. Když si vytvoříte představu o Toni a budete na tuto představu reagovat úctou nebo vzdorem, souhlasem nebo nesouhlasem, bezprostřední naslouchání a pozorování se zablokuje. \r\nMáme o sobě představy, je to tak? Můžeme si v duchu někoho představit -  zavřeme oči a vzpomene si docela přesně, jak ta osoba vypadá. A můžeme si tu představu ověřit, když se na dotyčnou osobu přímo podíváme. Takže existují neškodné, přiměřeně přesné představy jak vypadají druzí nebo my sami. \r\nAle existují i jiné představy. Na základě minulých znalostí a zkušeností si ukládáme  představy o tom, jaký kdo je. Pamatujeme si příjemné i nepříjemné zkušenosti, které spolu máme, a na základě těchto představ, vytváříme vzájemná pouta i zášť. Máme o sobě také představy založené na zakořeněných předsudcích, tradicích, spekulacích, drbech a klepech, zbožných přáních a tak dále.\r\nPředpojaté představy nutně ovlivňují naše současné vztahy. Vzpomínky uložené v minulosti do mozku zabarvují a zkreslují současné vnímání. Každý z nás to může potvrdit. Dokud budu lpět na vzpomínkách, jak jsi mne zranil nebo zranila, nebo, jako jsi mne ponížil nebo ponížila svými poznámkami, tak tím bude můj současný vztah k tobě ovlivněn – budu se ti snažit vyhnout nebo k tobě budu přitahována. Pokud se to vše děje v mysli nepovšimnuto, bez jasného uvědomování, nemohu se s tebou setkat nově, bez předsudků, právě teď. Místo toho sleduji tu starou nahrávku, která zkresluje to, co se právě děje. Někdy je to zkreslení úplné. Jsme tak silně přesvědčeni, o tom jaký ten druhý je, že vše, co říká nebo dělá, jen pomáhá starou představu potvrdit.\r\nMůžeme to vše inteligentně pozorovat a porozumět tak procesu vznikání představ a jejich důsledkům? My sami jsme nejlepší laboratoř. Když budeme právě v okamžiku, kdy se to děje, pozorovat jak představy vznikají jak se k nim připoutáváme, můžeme ten proces objasnit? Je nám jasné, že jakkoliv přesná představa, není reálná osoba? Co je reálná osoba? \r\nPtáme se, zda můžeme vidět sebe i druhé právě takové, jací jsme v tuto chvíli, – ne představu, ne vzpomínku, ne spekulaci nebo zbožné přání, ne to čím bychom chtěli být nebo čím bychom chtěli, aby pro nás byl ten druhý. Nevytváříme další představy. Jednoduše se ptáme: „Co se děje právě teď, uvnitř i venku?“ Můžeme představy odhalit, takže nás přestanou ovládat, a uvidět, jací skutečně jsme? \r\nAť už se spolu bavíme ve skupině nebo v soukromí, můžeme být skutečně spolu, takže přestane záležet na tom, co se stalo v minulosti, včera nebo před lety? Můžeme si společně naslouchat a pozorovat se bez předsudků? \r\nNaslouchání a pozorování nejsou dva oddělené procesy. Žádný ze smyslů není oddělen od ostatních. Pokud nemyslíme v pojmech a nenecháme se omezovat zapamatovanými znalostmi, pak  smysly pracují jako jeden celek. Pokud nás neovlivňují zapamatované znalosti, minulé zkušenosti, chtivost a strach, pak mezi námi nedochází k rozporům. Zkoumáme se, nasloucháme si, pozorujeme se. Nejsou zde dva různí lidé, protože rozdíly v osobnostech teď nehrají roli. Osobnost se rozvíjí v důsledků různých zděděných sklonů a nadání, odlišných rasových, sociálních a kulturních vzorců chování, které do nás vštěpovali při naší výchově a vzdělávání. Ale osobnost a její podmíněnost přestane být důležitá, když se začneme dívat přímo, právě teď, když všechny smysly pracují jako jeden celek, a volně nasloucháme a vnímáme s otevřenou myslí, tělem a srdcem. Nejdůležitější je  naslouchat a pozorovat naplno, právě teď.\r\nNejde o to držet se svého názoru. Chceme, aby bylo po našem, je to součást naší osobnosti – naše názory vytvářejí naše já. Co zbude z já, když se přestaneme s názory identifikovat, trvat na nich a bránit je. Napadne nás vůbec taková otázka? Nebo se okamžitě objeví strach? Strach, že jsem nic. \r\nV tom spočívá tato práce: postavit se přímo čelem strachu, který se objeví, když vše o sobě zpochybníme. Nezpochybňujeme, abychom hledali chyby nebo něco obhajovali, bojovali s něčím nebo něco vylepšovali. Tato pochybnost nám umožňuje bez ustání zkoumat naše nejhlubší základy. Víte co tím myslím? Odkud se to všechno vzalo, naše identita, naše hluboká připoutanost k tomu, co jsme, a okamžitá ochota to bránit? Je to všechno, co nás tvoří? Co zůstane, když zmizí připoutanost k osobnostním rysům, názorům, minulé zkušenosti, znalostem a tak dále? co zůstává?Co zůstane, bez připoutanosti a obrany? Nezkoumáme to rutinně, mechanicky, s nějakým záměrem, ale důkladně, pečlivě, s velkou zvídavostí a zájmem.\r\nMůže náš vzájemný vztah spočívat ve společném naslouchání a pozorování? Můžeme rozpoznat vznikající představy a nechat je stranou, aby nenarušovaly naše společné naslouchání a pozorování?\r\nNení možné odstranit naši minulost. Je ale možné, abychom naslouchali a přitom chápali co minulost skutečně tvoří? Je to paměť myšlenky, představy a s nimi spojené pocity a emoce? Tyto obsahy nejsou přítomné právě teď. Pokud otevřeně nasloucháme, zůstává minulost stranou.\r\nPokud si myslím, že někdo jiný dokáže naslouchat lépe než já, tak se rozjede celý ten složitý mechanismus pocitů méněcennosti, nesmělosti a strnulosti. Děje se to, když se srovnáváme s druhými. To není nic nového: všichni to známe, srovnávali jsme se s druhými nebo nás srovnávali učitelé, rodiče a přátelé. Minulé i současné srovnávání je spojeno s úzkostí, bolestí a zraněním.\r\nDíky své neurofyziologické struktuře má mozek úžasnou schopnost propojovat různé prožitky. Pokud si jasně neuvědomujeme, co se právě děje, pak současný prožitek vyvolá minulé zkušenosti: pocity, emoce, reakce a potlačené i nepotlačené vzpomínky. Zjevně nejsme v našem prožívání nezávislí na druhých lidech. Jsme ovlivněni myšlenkami, pocity a emocemi, které prožívali naši rodiče a další lidé, když na nás reagovali. Projevuje se v nás jejich strach, vztek, víra a naděje. Tyto vlivy sahají ke generaci našich rodičů, jejich rodičů a tak dále do minulosti až k našim zvířecím předkům. Můžeme sami u sebe pozorovat tyto vlivy? Pozoruji, že když reaguji bez uvědomění, ze zvyku, automaticky, tak vlastně reaguje celá minulost. Nikoliv jen má osobní minulost, ale vše, co mne kdy ovlivnilo. A to bylo všechno a všichni.\r\n	Je možné aspoň na chvíli nahlédnout, že to, co právě teď reaguje, je vědomá i nevědomá paměť?  Co nás právě teď tvoří – vás i mne? Když se naštvu, mohu vám říci něco zraňujícího – nebyl to můj záměr, nechtěla jsem tak zareagovat, ale prostě to vyhrklo ven. Odkud se to vzalo? O čem jsem přemýšlela? Co jsem si představovala? Na co ve vás jsem zareagovala? Bylo to přiměřené?  Mělo to smysl? Já opravdu nevím. Podívejme se na to všechno čerstvě, naslouchejme znovu. Co se děje uvnitř a co se děje venku? Možná si na vás nebo na sebe promítám něco, co nemá žádnou souvislost s tímto živým okamžikem, ale je to naopak plně závislé na mrtvé minulosti.\r\nMáme dobré důvody zkoumat, zda se můžeme od minulosti osvobodit. Když teď necháme stranou svoji osobní situaci a podíváme se na věci globálně, tak uvidíme, že všude na světě se za celou lidskou historii nezmenšilo množství strachu, chamtivosti, konfliktů, násilí, obrany, válčení, pomsty a nevyslovitelného utrpení.\r\nA v našem nejužším kruhu, já a ty, manžel, manželka, přátelé – reagujeme stále na základě minulosti? A co děti? „Vychováváme“ je na základě toho, jak jsme sami byli vychovaní? Objeví se v nás vztek, strach a násilí v důsledku toho, co jsme zažili jako děti před mnoha lety? \r\nOvládají stejné mechanismy všechny lidské bytosti? Když zkoumáme mechanismy, které ovládají tělo i mysl, objevujeme tělo i mysl ostatních lidských bytostí nezávisle na osobnosti, historickém období a zeměpisné oblasti. To je na téhle práci krásné. Když totiž objevíme, co je nám všem od nepaměti společné, objevíme také soucit a laskavost. Ne lásku ke konkrétní osobě, ale explozivní lásku, ke všemu a všem.\r\nNenaznačuje už samotná otázka: „Jaký máme mezi sebou vztah?“, jistou vzdálenost a oddělenost? Můžeme se tak zeptat, ale vidíme, jak je to omezené? Pokud to opravdu a do hloubky vidíme, pak nás nic nedělí.   \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\n','','full_html'),('node','page',0,47,47,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\n<i>Otázky v tomto interview kladl Jacek Dobrowolski. Interview proběhlo v červnu 1986. Následně si Jacek s Toni vyměnili ještě dopisy, které jsou zde také uveřejněny. Jacek je bývalý zenový student a překládal pro Toni na jejích workshopech a meditačních ústraních v Polsku.  </i><br>\r\nJACEK:Toni, před dvěma lety jsi navštívila konferenci „Ženy a Americký buddhismus“, která se konala v Zenovém centru Providence. Mluvila jsi tam o lpění na představách a jasném porozumění. Tvoje řeč (viz kapitola Osvobození od představ) byla později publikován v časopise Primary Point. Podle toho, co jsem slyšel, byla tvoje řeč dobře přijata a některým učitelům Dharmy připadala velmi pronikavá. Ale někteří tě začali kritizovat: „Má problém s formou.“, „Je připoutaná ke svobodě.“, Tohle je spirituální klaustrofobie.“ - čímž naznačovali, že nehledě na to jak hluboký je náš vhled, musíme  se projevovat jako určitá osoba, nemusíme se bát forem, ale používat je, a nemusíme se bát nálepek, které nám druzí dávají, protože se tomu stejně nedá zabránit. Co můžeš říct k takovým komentářům?\r\nTONI: Nemám žádný problém žít s „formami“ - co to vlastně znamená? Jsme lidské bytosti a myslíme, cítíme, jíme, pijeme, spíme, vylučujeme, učíme se, pracujeme, tvoříme bavíme se, komunikujeme spolu a tak dále. Opustila jsem uznávané zenové centrum, protože začalo být naprosto jasné, že nemohu pokračovat v práci a kritickém zkoumání uvnitř systému, který je určený k výuce a propagaci specifické náboženské tradice. Tak jednoduché to je.\r\nDokud si nějaký systém přivlastňujeme jako „náš“ a identifikujeme se s ním, tak ho nemůžeme kriticky zkoumat a jasně vidět. Tam, kde je optický nerv spojen se sítnicí, je slepá skvrna. Máme slepou skvrnu všude, kde jsme připoutáni. Můžeme uvidět, že jsme připoutaní – jasně si to uvědomit? Když naplno uvidíme připoutanost a přivlastňování, včetně jejich příčin i následků, pak samotné uvědomění již vede k tomu, že se začneme odpoutávat.\r\nPokud to mohu posoudit, tak kritika, kterou jsi zmínil, pochází od lidí, kteří slyšeli jak Toni mluví, (nebo jak někdo mluví o Toni), ale kteří sami možná nikdy nezkoumali, jak hluboce jsou psychologicky podmíněné všechny stránky života.  Nežli spekulovat a vyjadřovat se o tom, co Toni dělá, jaké má problémy a k čemu je připoutaná, není lepší rovnou za ní přijít a, pokud mají opravdu zájem, zkoumat to spolu s ní? Kdykoliv přijdete, můžeme to spolu otevřít. Myslím, že mě nikdy neunaví prozkoumávat cokoliv znovu od úplného začátku. Když si společně sedneme a začneme pracovat, společně objevujeme lidské tělo a mysl, kriticky zkoumáme naše hluboce zakořeněné předpoklady a závěry, naši víru tradice a učitele, vždycky se odhalí něco nového. V prvé řadě můžeme přijít na to, proč vlastně ulpíváme.\r\nCo znamená diagnóza „spirituální klaustrofobie“? Znamená to bát se života ve spirituální kleci? Být v kleci spirituálních představ a programů. Když poznáme, že jsme v kleci, tak z ní přeci vyjdeme ven. Moudré poznání nám to umožňuje. Klaustrofobie znamená panický strach z uzavřeného prostoru, kdy nevidíme cestu ven. Přímý vhled, že jsme uzavřeni, nás naopak může osvobodit. A pokud k tomu dojde, tak už se zpátky do klece nikdy nevrátíme.\r\nJACEK: Minulý rok řekl Soen Sa Nim v zenovém centru Providence, že nejhorší mysl je  diktátorská mysl; pak chybí láska , rovnost, svoboda a harmonie. Také poznamenal, že Buddha nikdy neříkal: „Následuj mne, věř ve mě“. Na konci své řeči sdělil svým studentům: „Musíte se stát zcela nezávislí.“ S takovými slovy jistě souhlasíš, není to tak?\r\nTONI: Nejde o to souhlasit s něčími slovy, ať už je řekl Buddha nebo někdo jiný. Rozumíme jasně sami pro sebe, co ta osoba říká a z jaké tradice pochází? A pokud ne, máme svobodu to zevrubně kriticky zkoumat?\r\nKdyž slyšíme varování: „Musíte se stát zcela nezávislí.“ vytváříme tím ideál nezávislosti?  A pokud se zabýváme takovým ideálem, můžeme přitom objevit jak naprosto jsme závislí?\r\nKdyž se připojíme k nějaké spirituální skupině nebo meditačnímu centru, většinou se předpokládá, že se budeme podílet na spoustě aktivit, obřadů, rituálů, slibů, na etiketě atd. Každé zaváhání je interpretováno jako ego, zatímco splnění toho, co je vyžadováno, i přes pochyby, je bráno jako zmenšování ega. Mysl si rychle zvykne na nové obřady a na to, jak se máme chovat k „učitelům“, „starším studentům“, „pokročilým studentům“ a „začátečníkům“. Ve skutečnosti jsme na tyto vzorce chování zvyklí již z domova, ze školy, z práce, z církve a tak dál. V novém prostředí se jen posilují staré vzorce. Vidíme jak se uctívaný učitel podílí na tom co se děje a schvaluje to.  A nejen současný učitel – obřadně jsme propojeni s celou linií učitelů, kteří se všichni podíleli na tom, co děláme, a schvalovali to. Takže naše hluboko zakořeněné zvyky jsou upevňovány aniž by nás někdo povzbudil ke kritickému zkoumání a pochybnostem. Naopak – pochybnosti jsou „projev ega“. Mysl si v tom všem najde útočiště. Když se staneme součástí nějaké skupiny, utišuje to pocity viny, úzkosti, osamělosti a izolovanosti. \r\nA pak učitel řekne: „Musíte se stát zcela nezávislí.“ Jiný učitel řekne: „Učitel by neměl ovlivňovat své studenty.“ Ale co to opravdu znamená? Nepředstavuje snad učitel celou tradici, která nás tak oslovila a zaujala?  Jak se na tom můžeme stát zcela nezávislí? To je vážně těžká otázka. Může být lidská bytost nezávislá na minulosti – ne jen v teorii, ale skutečně?\r\nTak – můžeme právě teď začít naslouchat a pozorovat, okamžik od okamžiku, a jasně porozumět tomu, co se děje v přítomnosti a co se dělo v minulosti? Jak neustále hledáme útočiště, která pak bráníme, místo abychom čelili strachu, pocitům viny, osamělosti a nebezpečí?\r\nJACEK: Jak napodobujeme …\r\nTONI: Jak napodobujeme! Aniž bychom si to uvědomovali, napodobování nám dává pocit, že někam patříme, pocit identity. Dychtíme být jako někdo, koho obdivujeme nebo uctíváme – snažíme se být jako on nebo ona a přitom se vyhýbáme jakémukoliv kritickému zkoumání.\r\nJACEK: Odmítáš učit jako diktátor, ale i když se člověk snaží dávat si pozor, aby se z něj  nestala mateřská, otcovská nebo jiná autoritativní postava, tak pokud mluví s velkou jistotou, lidé kteří mu naslouchají se mohou snažit ho do té role dostat. Dokonce se na tobě mohou stávat nevědomě závislí a ty nemusíš být schopna odhalit všechna taková pouta.\r\nTONI: Tvoje otázka vzbuzuje další dvě otázky. Pokud nějaká osoba mluví k lidem s velkou jistotou, ovlivňuje je svojí osobností nebo poukazuje na jiné autoritativní osoby? Ovlivňuje lidi silou slov? Je naslouchající ovlivňován, aby stal následovníkem a přívržencem, který všemu věří, aniž by kriticky zkoumal, zda to platí, a jen mechanicky opakuje, co bylo řečeno?\r\nA druhá otázka je: Co se děje v osobě, od které mnoho lidí očekává pomoc. Vytváří si o sobě představu: „Jsem někdo zvláštní, někdo důležitý, jsem spirituálně pokročilý, osvícený …“ „Já vím ...“.\r\nJACEK: „Já vím.“ - to je nejhorší.\r\nTONI: „Já vím a ty nevíš. Jen poslušně dělej co ti říkám a jednou možná budeš také vědět.“ Můžeme takové představy okamžitě uvidět a rozpustit? Nikdo si nemůže být jist, že na něj tyto představy nemají vliv. Musíme se dívat. Pokud je neuvidíme a nerozpustíme, stále si o sobě děláme iluze a oddělujeme se od ostatních.\r\nPodívejme se ještě na tu první otázku. Pokud nedojde k přímému vhledu, je každý z nás ovlivnitelný slovy a autoritativními osobami. Pokud nerozeznáváme pravdivost a nepravdivost řečeného, bez ohledu na to, kdo to říká, tak může být naše porozumění nejvýše intelektuální. Nebo těm slovům prostě uvěříme a budeme je věrně opakovat bez jakéhokoliv vhledu. K takovému ovlivnění dochází, bez ohledu na řečníka.\r\nTaké jsi se zeptal: Můžeš odhalit jestli se k tobě nějaká osoba připoutala? Můžu to odhalit a nemusím, ale vždycky můžeme tuto otázku týkající se autority a připoutanosti otevřít při vzájemných rozhovorech a setkáních. Mluvíme o tom znovu a znovu a znovu. A jestli někdo získá nebo nezíská vhled do připoutanosti a odpoutá se … nikdo to nemůže udělat pro někoho jiného. Musíme objevit pravdu sami pro sebe. \r\nTo mne přivádí zpátky k té otázce, co se děje v osobě,  od které ostatní očekávají pomoc. Jsem závislá na tom, že ke mně lidé chodí a naslouchají mi. To by bylo velmi nebezpečné. Pozorně zkoumám možnost, že jsem závislá. Společně o tom diskutujeme a zkoumáme to. Myslím, že učitel, který je závislý na svých studentech, je nutně bude nějak využívat. Jak by to mohlo být jinak? Může existovat svoboda a láska tam, kde je jakákoliv závislost a připoutanost? Myslím, že jsem naprosto zodpovědná za to, co dělám a říkám, ale jak to lidé vnímají, využívají, zda si to správně nebo mylně vykládají, to už není jen na mě.\r\nJACEK: To o čem mluvíš  ve svých řečech, je velmi podobné tomu, co říkal zesnulý Jidddu Krishanmurti. Celá desetiletí mluvil o pozornosti, kritickém zkoumání, mluvení a vidění, závislosti, svobodě a nepodmíněné lásce. Jak Krishnamurtiho vnímáš a jak blízko se mu cítíš být?\r\nTONI: S mým manželem jsme několikrát jeli do Ojai v Kalifornii, abychom ho slyšeli, a také jsme ho slyšeli ve Švýcarsku a jednou v Anglii. Nikdy jsme ho osobně nepotkali. Teprve poté co jsem se setkala s jeho dílem, začal mi z očí padat závoj a věci se projasnily. Zesílily se mé pochyby o tom, co dělám v zenovém buddhistickém centru. Přednášela jsem, setkávala se se studenty, účastnila se obřadů a rituálů, a později jsem celou tu hrůzu měla na starost. Otevřely se všechny ty otázky kolem autority a ovlivňování lidí. A začalo být jasné, že nemám na výběr, zda tam zůstanu. Musela jsem odejít.\r\nPtáš se mne jak blízko se cítím být ke Krishnamurtimu. Když dvě lidské bytosti, ty a já, vidí tu samou věc přímo a úplně, v tomto okamžiku, pak přestane mít smysl ptát se na „blízkost“. Přestane existovat „já“ a „ty“, neexistuje jakákoliv oddělenost. Začne se dít něco zcela nového, svobodného, co nikomu nepatří. Na nikom to není závislé. Je to jasné?\r\nJACEK: Ano.\r\nTONI: Zbývá z té otázky ještě něco, na co jsem neodpověděla?\r\nJACEK: Jak ho vnímáš?\r\nTONI: Jak ho vnímám? \r\nŘekla jsem, že teprve poté co jsem se setkala s jeho dílem, začalo mi být jasné co musím udělat. Krishnamurti se nikdy nestavěl do popředí. Vždycky varoval: „Řečník není důležitý.“ Co je důležité, je vidět sám pro sebe pravdivost či nepravdivost řečeného. Nikdy ani náznakem nevyzýval, aby ho lidé následovali či uctívali. To všechno byl pro něj  „nesmysl“ a opovrhoval tím. Stačí to?\r\nJACEK: Ano, díky moc.\r\nSlyšel jsem jak jeden zenový buddhistický mnich řekl, že „naslouchat Krishnamurtimu je velmi ošemetné“ protože nenabízí žádnou formální meditační praxi. Ty ale formální praxi ve svém centru nabízíš. Konají se zde sedmidenní ústraní, udržuje se mlčení a střídají se periody sezení, chození a manuální práce. Pronášíš řeči a ti kdo chtějí se mohou zúčastnit společných rozhovorů zvaných setkání. Sezení je dobrovolné, ale co jsem si všiml, tak lidé málokdy sezení vynechají. Atmosféra v místnosti, kde se sedí, je průzračná a naplněná jasným uvědomováním, přestože tam není žádný oltář. Přítomnost krásných zelených květin uprostřed místnosti a v jednom rohu dodává tomu místu auru meditační haly. Dodržuje se jen minimální etiketa – žádné úklony ani kyosaku, žádné recitace a téměř žádné pomůcky, jen zvon oznamující začátek a konec meditace v chůzi. Při chůzi je možné držet ruce jakýmkoliv způsobem, třebas je jen volně spustit podél těla nebo je strčit do kapes. Přesto se lidé pohybují pozorně a pečlivě a zdá se, že se utváří jistá forma. Když jsem to popsal Georgi Bowmanovi tak poznamenal: „Bez ohledu na to, jak to nazývá, když se tam sedí, chodí, pronáší se řeči a konají se rozhovory, tak jde stále o zenový výcvik.“ Co na to řekneš?\r\nTONI: Náhodnému kolemjdoucímu by mohly některé z forem, které popisuješ, docela dobře připomínat klasické zenové ústraní. Nicméně neustále tyto formy přezkoumáváme a občas je změníme. Hlavně zkoumáme, zda opravdu přispívají k hladkému fungování tichého ústraní nebo zda byly přejaty díky nezpochybňovaným předpokladům a zvyklostem.\r\nV našem informačním letáku se píše, že lidé mohou využívat program jak je jim libo, pokud udělají práci, ke které se zavázali, a budou udržovat mlčení. Mimochodem, často se stává, že v místnosti, kde se sedí, je jen pár lidí, i když to na jednom konkrétním ústraní, které jsi zmínil, mohlo být jinak. Lidé také mohou sedět na jakékoliv židli a využívají toho.\r\nAle mohu se znovu zeptat: proč bychom to, co se tu děje, měli srovnávat a nálepkovat? Děláme to pořád. Ale opravdu něčemu lépe porozumíme, když tomu dáme jméno a s něčím to srovnáme. Důležité je přímo si uvědomovat co v mysli děje, právě když se to děje, - například uvědomit si srovnávání a pozorovat jeho bezprostřední důsledky. Kde je uvědomování, když se objeví srovnávání. Nebylo uvědomování nahrazeno předpojatým vnímáním, které je omezeno minulou zkušeností a spojeno s různými představami, pocity a emocemi?\r\nKdyž někdo řekne: „Toni stále vede zenový výcvik.“, co tím chce doopravdy vyjádřit? Proč to říká? Mohu o tom spekulovat, ale abych na to přišla, musela bych s ním mluvit osobně.\r\nJestli Krishnamurti nabízel nějakou formu meditace nebo ne, je mi úplně jedno. Znovu – chápeme opravdu co Krishnamurti říká nebo mu nerozumíme, a proto si do něj promítáme naše představy?\r\nJACEK: Mám otázku, která se týká sezení. Nedávno v průběhu sesshinu v Maine řekl Genpo Sensei, že existují dva druhy sezení – uzavřený a otevřený. Uzavřený je založen na vůli a úsilí, má za cíl budoucí probuzení, obětuje přítomný okamžik. Je to praxe, při které dochází k jednobodovému soustředění a smyslový svět přestává být vnímán. Může probíhat nějaký druh zkoumání (koan) nebo nemusí (mantra nebo vizualizace). Tato praxe může vést ke zkušenosti kensho, ale povaha lidské mysli je taková, že se při tom uzavře, a celý ten proces začne znova od začátku a může se opakovat do nekonečna. Na druhé straně při otevřené praxi, sedíme bez úsilí, přijímáme přítomný okamžik a nahlížíme cokoliv právě vzniká, nemáme žádné cíle ani představu budoucího probuzení. Je to „jen sezení“, shikantanza  jak tomu říkají Japonci, bez objektu, bez zkoumání. Zdá se mi, že ty nabízíš otevřenou praxi „jen sezení“, bez násilného zkoumání jako je mu? mu? nebo kdo? kdo?, ale přesto s jistým zkoumáním, nebo intimním tázáním či zájmem, s otázkami jako: „Co to je?“ nebo: „O čem to všechno je?“ Souhlasíš?\r\nTONI: Já ve skutečnosti nic nenabízím. Když lidé přijedou na tiché ústraní, tak začneme okamžitě zkoumat co se děje v mysli. Proč jsme přišli na toto ústraní? Co tady chceme? Je jednoduché říci: „Nemějte žádné cíle, jen tiše seďte, přijímejte přítomný okamžik a nemyslete na probuzení.“ Ale děje se to opravdu? Musíme se na to podívat.\r\nNeobjeví se myšlenky na to, že něco chceme získat, hned jakmile si sedneme a začneme být na krátké okamžiky pozorní? Objeví. Od nejranějšího dětství jsme se to učili a co nám paměť sahá, jsme to pozorovali u druhých. „Dělej něco. Buď někdo. Dostaň se někam.“ Nebo „Buď zticha. Přestaň si hrát. Nedělej to. Nemysli. Nechtěj to anebo tamto. Bud v přítomnosti.“\r\nMůžeme si uvědomovat jak běží proud myšlenek, příkazů, reakcí, tužeb, cílů, aniž bychom to posuzovali, aniž bychom na to pozitivně nebo negativně reagovali? Dokud jsem zamotaná do toho, co chci nebo co nemám chtít, tak si chtivost samotnou neuvědomím. Chtivost běží dál navyklým způsobem. Co je chtivost? Můžeme to vidět?\r\nVidíš ten rozdíl mezi chtěním něčeho a samotným procesem chtění, tak jak se projevuje  všude v mysli a v těle? Vždycky se vracím k téhle otázce: Opravdu nás zajímá jak  mysl pracuje okamžik od okamžiku? A pokud ano, můžeme to prostě a tiše sledovat?\r\nOdpovídá to na tvoji otázku?\r\nJACEK: Částečně. Protože zastáváš zkoumání a tázání, tak bych rád, abys upřesnila jaký typ zkoumání zastáváš.\r\nTONI: Já nezastávám žádný typ zkoumání a tázání, ale já zkoumám. Ty nebo kdokoliv jiný se na tom můžete podílet – je to otevřené pro každého.\r\nJACEK: A jak máme zkoumat?\r\nTONI: Můžeme si uvědomit právě teď, že mozek by chtěl vědět jak – chce se chytit nějaké metody? Vidíš to? Může nastat prosté, klidné pozorování, tiché naslouchání tomu, co se právě děje?\r\nNaslouchej! Dýcháme, ne? Zkusme jen na okamžik tiše naslouchat. Nádechy a výdechy nemusíme počítat, nemusíme je nazývat „nádechy a výdechy“, nemusíme se na ně soustředit. Dýchání nemusíme pojmově rozpoznávat. Stačí mu naslouchat. Nemusíme si říkat: „Dýchám.“ nebo „Uvědomuji si svůj dech.“ nebo „Vím co to je.“, stačí naslouchat beze slov, uvnitř, bez rozpoznávání.\r\nJe dech oddělený od zvuku ptáků? Automobilu? Letadla? V okamžiku, kdy „rozpoznáme“ zvuk, mozek ho pojmenuje, je to příjemné nebo nepříjemné, v tom okamžiku se objevuje oddělenost – mnoho oddělených zvuků a já oddělené od toho co slyším. Vidíš to?\r\nNaslouchej znovu – jen otevřenost bez rozpoznávání.\r\nJACEK: Ano, to je jasné – pozorující, nerozpoznávající mysl. Ale otázka je, jaký druh  zkoumání se má objevit.\r\nTONI: Já nevím, jaké je to zkoumání. Je to jen otevřené zkoumání, tázání, naslouchání, zájem. Žádná předepsaná metoda. Jakmile najdeš nějakou techniku, připoutáš se k ní a přestaneš otevřeně naslouchat. Mysl ulpívá na metodách, protože v nich nachází jistotu. Skutečné zkoumání nemá žádnou metodu, žádné rozpoznávání – jen zájem bez omezení, zranitelný, děje se právě to co se právě děje uvnitř i venku. Ne slova, myšlenky nebo reakce na ně, jen prostá fakta.\r\nDejme tomu, že se objeví se úzkost … začneme okamžitě reagovat tím, že ji „rozpoznáme“, jako něco co známe z minula a vzepřeme se proti tomu? „Ach jo, už zase – nenávidím to – je to čím dál tím horší, jak se toho mohu zbavit?“ a tak dále. Zkoumání znamená jen to potkat, jako by to bylo poprvé, tiše to pozorovat, procítit to, nechat to, ať se to pohybuje, jak potřebuje, ať se odhalí, co to je zač, nezasahovat do toho pojmovým rozpoznáváním.\r\nJACEK: Tvoje poslední brožurka nese název Vidění bez rozpoznávání. Jistý zenový mistr často užívá frázi „mysl, která neví“ a „jasné vidění“, ale trvá na tom, že jasné vidění nemůže nastat bez koanové praxe. Ty teď říkáš, že všechny systémy podmiňují mysl. Pracuješ s lidmi, necháš je ať si přinesou své vlastní problémy a pracují na nich – jsou to koany jejich vlastního života – a společně se na to díváte. Ale nemyslíš, že se ve Centru Springwater objevuje jistý žargon, a že  se v průběhu vaší práce může objevit podmiňování?      \r\n  TONI:  Samozřejmě, že se může objevit. A objevuje se. A co se týče výroku, že jen skrze studium koanů je možno dosáhnout jasného vidění – jak to může někdo vědět? Proč to někdo tvrdí? Na jakém základě?\r\nKdyž má někdo výcvik v koanové praxi, tak bude zastávat tuto metodu. A když má někdo jiný výcvik, tak bude zastávat zase jinou metodu. Propagujeme to, o čem si myslíme, že to známe. Je to bezpečné. Ale skutečnost nemůžeme poznat. Je to takhle jednoduché. Jakýkoliv název dáte tomu, co se nazvat nedá - vhled, skutečnost, jasnost, probuzení, není to důsledkem žádné příčiny. Není to důsledkem metody nebo výcviku. Tak proč podmiňovat lidskou mysl tím, že jí řekneme: „Když uděláš tohle, dosáhneš probuzení.“?  Všichni chceme jasnost, bezpečí a úžasné zážitky, protože se cítíme tak naprosto prázdní, nejistí a vystrašení. Dokud jsme vystrašení a plni chtění, zůstáváme zcela bezbranní vůči manipulaci a zneužívání.\r\nJACEK: Ano, přišlo mi zvláštní, že se tenhle zenový mistr probudil (píše o tom ve své knize) když recitoval dharani. Ale zdá se, že pro něj představuje nejcennější nástroj ten, který zabere u většiny lidí, a to je podle něj koanová praxe.\r\nTONI: Co je to koan – co to znamená pracovat na koanu. Jestliže koanem je jediné slovo, jako mu, tak pracovat na něm znamená ho při výdechu vyslovovat nahlas nebo neslyšně a přitom se snažit do něj zcela pohroužit a vyloučit vše ostatní až do bodu, kdy dojde k úplnému zapomenutí na sebe sama. Cílem je zastavit rušivé hnutí mysli a ve dne v noci se snažit neztratit soustředění. Při této práci zcela jistě není mysl ve stavu otevřené pozornosti přijímající bez výběru vše, co přichází.\r\nJiné koany tvoří výroky, popisy nebo dialogy, které jsou pro náš podmíněný a nejednotný způsob myšlení nepochopitelné nebo matoucí. Pojmová mysl do nich nemůže získat vhled. Mnoho koanů vyjadřuje stav mysli ve kterém jsou odhaleny a rozpuštěny klamy, které vytváří sebestředné myšlení. Krása koanu je krása mysli, kterou neomezuje já. Myšlením toho není možné dosáhnout. Otázka je, zda můžeme vidět a porozumět koanu neduálně, bez rozporů? Tak odhalí svůj význam.\r\nOd nepaměti tvoří náš život série protikladných, matoucích, nepochopitelných událostí, které vytváří nejednotná, do sebe uzavřená, podmíněná mysl. Až na krátké chvíle rozkoše a radosti, žijeme uprostřed konfliktů, svárů, násilí a nevýslovného utrpení. Zároveň se snažíme získat pro sebe mír, harmonii a štěstí. Nepochopili jsme dost jasně základní příčinu tohoto dilematu. Co je to? Je možné to vyřešit? Opravdu nás tato otázka zajímá? Pokud ano, máme dost energie, abychom na to přišli? Můžeme začít sledovat jak ve skutečnosti a v představách myslíme, mluvíme, reagujeme, prožíváme emoce a vztahy? \r\nPokud mysl opravdu důkladně zkoumá a ne jen přemýšlí – pak jaký je rozdíl mezi tím jestli zkoumá koan nebo skutečnost, právě teď. Nesmírně důležité je samotné vidění, nikoliv to, co vidíme. \r\nVšimla jsem si u sebe i u druhých, že při práce s  koany umožňuje zachytit a vytáhnout hluboko uložené vzorce myšlení a chování. Koan umožňuje zbavit se těchto vzorců. Ale někdo ho může používat, aby při sezení něčím zaměstnal mysl místo, aby čelil přítomným obtížím. Jeden zenový mi učitel mi jednou řekl: „Když lidé nedostanou další koany, poté co vyřeší ty první, tak by opustili centrum.“ Co je to za mysl, co je to za okamžik, kdy nemusíme nic dělat, nic očekávat,  ničeho se držet?\r\nKdyž pracujeme na koanech, sledujeme také soustavně a důkladně pocity úspěchu a pýchu, kterou může vyluštění koanu vyvolat? Uvědomujeme si to? V práci na koanech je zabudovaný systém odměn. Je spjatý s prastarými pocity úspěchu a selhání. Zůstáváme závislí na učiteli, který rozhoduje kdo projde a kdo ne? Naplňuje nás učitel a starší studenti úctou, protože již prošli všechny koany?\r\nVidíme jak se objevují pocity elitismu. Že máme to, co druzí nemají, nebo nemáme to, co druzí mají? Vznikají mezi studenty koanů ambice a soutěživost – srovnávání, kdo prošel kolik koanů a jaké? Tato srovnávání vznikají jak u studentů, tak u učitelů. Děje se to, když se zapleteme do jakéhokoliv systému. Můžeme si to uvědomit zcela prostě a s pokorou a skoncovat s tím? Pokud ne, tak se sebestřednosti, snažení, násilí a utrpení nezbavíme, bez ohledu na to kolika koany jsme prošli.\r\nTak – ať už pracujeme na koanu nebo jiném problému – uvědomuje si mysl jasně tyto pasti?\r\nJACEK: Věříš, že se skrze naše osobní problémy můžeme dostat až za naše osobní ego, tam kde je ticho a prázdnota, tam kam by nás měly vést koany?\r\nTONI: Osobní ego je náš osobní problém a vede nás v bludných kruzích. Prázdnotu a ticho není možné dosáhnout žádnými metodami. Žádným způsobem se toho nedá dosáhnout. Existují různé praxe díky kterým je možno vytvořit klidné a prázdné stavy mysli, ale my se teď nebavíme o vytvořeném klidu a prázdnotě. \r\nNěco zcela nového vzniká, když není mozek spolu se zbytkem těla mechanicky zaujatý chtěním, snažením, srovnáváním, strachem, potlačováním, dosahováním, zastáváním, bráněním, obdivováním, vyznáváním a tak dál. Nejde o to zbavit se těchto pohnutek, ale vidět co se právě děje uvnitř i vně bez toho, abychom se obelhávali.\r\nMůže se celý ta obrovská proudící řeka mysli na chvíli zpomalit a zastavit. Nejde o to, naučit se zastavit mysl, ale vidět právě to co se děje a nenechat se tím pohltit. Dokud my, lidské bytosti, důkladně, svobodně, okamžik od okamžiku nerozumíme sami sobě, tak mezi námi nemůže nastat inteligentní, laskavý a soucitný vztah.  Rozpory a  utrpení nezmizí. Je to jasné?\r\nJACEK: Ano. Díky. Mám další otázku. Někteří ortodoxní přívrženci zenu by tě mohli označit jako spirituálně zmatenou, dezorientovanou, nevděčnou, arogantní kacířku, která zcizila části jejich tradice a snaží se překonat i ty největší rebelující radikály minulosti. Mohli by tvrdit, že učíš nejnižší formu zenu – tvým cílem není sebe-uskutečnění. Co bys na to řekla?\r\nTONI: Nevím co na to říci. Jakým způsobem mne lidé nálepkují a co o mně říkají je jejich věc. Rádi mluvíme o druhých lidech, shazujeme je nebo je chválíme. Proč? Můžeme sledovat, právě když drbeme, co v nás tolik touží chválit nebo kritizovat druhé? Proč je to tak uspokojivé a vzrušující někoho shazovat a cítit se nadřazený? K čemu je to dobré? Nesnažím se utéci před tvojí otázkou – takže, pokud se chceš na něco z toho znovu zeptat, odpovím na to.\r\nJACEK: Ano. Lidé tě shazují, říkají, že tento druh praxe není zaměřen na sebe-uskutečnění.\r\nTONI: Co si lidé představují pod „dosažením pravého já“? Silnou zkušenost, která vyřeší všechny naše každodenní problémy? Probuzení do stavu nirvány, blaženost, extázi? Věří lidé, že tohle je ten pravý význam? Pořád se mne na to ptají. Všichni jsme četli tolik příběhů o probuzení a  chtěli bychom to sami zažít. Dali bychom za to všechno, praktikovali jakoukoliv metodu, následovali jakéhokoliv učitele. \r\nCo je sebe-uskutečnění, když ne bezprostřední, okamžik za okamžikem uskutečňovaný vhled do dějů, které tvoří lidskou mysl. Můžeme okamžitě vidět a bezprostředně pochopit strach a chtivost – ne jen ty samotné pocity, ale i jejich základní příčiny a nutné důsledky? Nepřemýšlet o tom, nespekulovat, ale díky pronikavému uvědomování odhalit, co vlastně vidíme. Toto vidění, tato celistvá otevřenost, nemá nic společného s jakoukoliv zkušeností. Není zde nikdo, kdo by zakoušel,  kdo by uskutečňoval, kdo by cokoliv získával. Je to něco zcela nového a nepoznatelného.\r\nJACEK: Dalo by se říci, že to co děláš je „přirozená meditace“? Nemůžu teď přijít na lepší slovo pro meditaci … přirozený proces, díky kterému se můžeme zbavit všech těch příkras, technik a tradičních forem, a necháme prostě jen probíhat přirozené uvědomování.\r\nTONI. Ano. Ale pokoušíš se stále pojmově vyjádřit, co Toni dělá … je to tak? Měl by ses podívat, jestli to tak je.  \r\nJACEK: Dělám to kvůli interview.\r\nTONI: Je to jen kvůli interview? Ujisti se, zda nereaguješ příliš rychle. Podívej se, zda se neobjeví báječný pocit bezpečí, když něco pojmenujeme, když něco rozpoznáme, když se nám zdá, že jsme do věcí vnesli nějaký řád. Ale to je jen řád slov!\r\nTvoje otázka byla, zda dělám „přirozenou meditaci? Nevím co myslíš slovem „přirozený“. Nevím jestli můžeme být přirození. Co to je?  Není to slovo v současnosti trochu zneužívané?\r\nCo brání proudu laskavého, inteligentního a soucitného života? Zajímá nás to. Začneme to sledovat a pátrat po tom?\r\nJACEK: Nedávno jsi se rozhodla vypustit z názvu svého centra i slovo Zen, a používat prostě jen název Centrum Springwater. Cítíš že tím, že tím přetrháváš poslední vazby ke svému bývalému učiteli a zenovým patriarchům? \r\nTONI: Vazby k tradici a učitelům byly přerušeny již před několika lety. Slovo Zen jsme vypustili, protože i když jsme je používali velmi obecně, zjistili jsme, že nese příliš specifické významy. V myslích mnoha lidí je Zen pevně spojen s jistou specifickou tradicí, s buddhismem, s japonskými kulturními vzorci nebo prostě jen něčím orientálním. Objevuje se jak připoutanost k tomuto jménu a tomu, co představuje, tak i negativní asociace, kvůli kterým sem lidé přijet nechtějí.  Na druhou stranu, i když jsme zaregistrovali jen jméno Centrum Springwater, kdekoliv je to třeba dodáváme „pro meditační zkoumání a ústraní“. Springwater je geografický název místa, kde se centrum nachází. Je to krásné slovo, nepotřebujeme hledat jiné.\r\nJACEK: Toni, možná teď budu klást protivné a agresivní otázky, ale jsem opravdu zvědavý. Myslíš, že i nadále budeš předčítat úryvky z díla tvého oblíbeného zenové mistra Huang-Po?\r\nTONI: Nevím co budu při rozhovorech dělat. V minulosti jsem vždy poslední den ústraní četla z díla Huang-Po. Posledních pár ústraní jsem to neudělala. Nemohu předvídat co se stane v budoucnosti.\r\nJACEK: Rád bych se vrátil k otázce koanů. Říkáš, že všechny koany podmiňují mysl, Pracuješ s lidmi a dovoluješ jim, aby zkoumali své každodenní problémy, koany jejich života, a společně se na ně díváte. Ale nemáš pocit, že se přitom může objevit jistý žargon nebo podmiňování?\r\nTONI: To se děje. Když chybí bezprostřední pozornost, mysl se pohybuje v podmíněných kolejích. A je náchylná k novému podmiňování. Tak to je.\r\nJen o vidění mluvíme nebo opravdu žijeme pozorně a s laskavou péčí? Pokud je to zásadní otázka, tak je tu i energie, abychom na to díky naslouchání a pozorování přišli sami.\r\nJACEK: Autoritářský styl výuky uvnitř buddhistických tradic, kterému dominují muži, v minulých letech radikálně transformovalo několik meditačních učitelek. Ty jsi tu tradici opustila úplně. Zdá se mi, že se to časově shoduje s procesem osvobozování ženského principu v mysli  Američanů. Domníváš se stejně jako Soeng Sa Nim, že v blízké budoucnosti budou v Západní společnosti vládnout a dominovat ženy [oba se smějí] … včetně spirituálních učení?\r\nTONI: Mám názory, ale nechci se tu zaplétat do názorů – myslím, že o to nejde. Nepředpovídám co budoucnost přinese. Pokud uvnitř nás co nejdřív nedojde k důkladné změně, tak budu budoucnost podobná tomu, co se děje teď a dělo se i v minulosti. Ovládající a ovládaní se mění, ale dokážeme v sobě postřehnout tu nesmírně silnou potřebu ovládat nebo být ovládaný? Ať už jsme muž nebo žena, můžeme se položit tu samou otázku: Jaké jsou motivy našeho jednání a reagování? \r\nŽijeme podle kulturně podmíněných představ o „mužství“ a  „ženství“, „maskulinním“ a „feminním“? Pokoušíme se nahradit staré představy novými? Je naše jednání a mluvení ovlivně no vztekem a nenávistí, reagujeme na to, že nás někdo utlačoval, nebo že my jsme někoho utlačovali? \r\nMůže jednání vyvěrat bez představ – pouhá plnost bytí zahrnující jak mužské tak ženské? Všechny minulé revoluce jen různým způsobem udržovaly obecné vzory moci, ovládání a podrobení. Takže, pokud se pokoušíme vytvářet něco zcela nového, reagujeme jen na staré vzory, opakujeme je stále dokola jen v jiné podobě, nebo jednáme bez připoutanosti k jakýmkoliv vzorům a jasně vidíme, co je třeba udělat?\r\nJACEK: Nereagovat ...  \r\nTONI: Nereagovat! Pokud jsme nevšímaví, reagujeme automaticky a chráníme jen naše omezené zájmy. \r\nJACEK: A celé tohle téma vede přirozeně k další otázce. Nejen ženy odmítaly přehnaně „machistický“ styl zenového výcviku. George Bowman o tom řekl: „zatnete zuby a zatvrdíte srdce.“ Existuje několik mužských učitelů, kteří učí jemným způsobem a opravdu pečují o své studenty. Přemýšlím teď o mnoha jiných učitelích, které jsem potkal. Také nechci moc spekulovat o budoucnosti, ale zdá se, že nastává nová fáze po té první, která byla často tak upjatá a autoritářská.\r\nTONI: Autoritářství a upjatost se objeví, když chybí všímavost. Když chybí všímavost, ego funguje automaticky, sebestředně – to je možné pozorovat. Láska a péče nejsou spojeny s pohlavím. Láska a péče nejsou vlastnictvím mužů či žen, nejsou částí podmíněné osobnosti. Pokud jde o naučený vzorec chování, není to láska. Každá podmíněná  péče a laskavost se může změnit v násilí a nenávist, když se změní okolnosti. Co bylo kdysi „láskou“ se změní v nenávist a zášť. Myslím, že to všichni můžeme pozorovat u sebe i u druhých. Nepodmíněná láska a péče nezávisí na podmínkách a výcviku, ani na tom jestli jsme muž nebo žena. Daří se jim v nepřítomnosti já.\r\nJACEK: Takže by jsi nesouhlasila s C.G. Jungem, který tvrdil, že soucit má kořeny v ženství. Poukazoval na to, že ve většině náboženství bylo nutno  kult mužství vyvážit kulty ženských bohyň nebo bódhisattvů.  Mnoho lidí dnes tvrdí, že potlačená ženská energie vystupuje do popředí, protože žijeme v nevyrovnané, přehnaně racionální, diktátorské a násilné době, a proto je naprosto nutné, aby do našich vztahů pronikla láska a soucit, jinak na této planetě nepřežijeme. Samozřejmě, že soucit nemá pohlaví, samozřejmě, že mnoho z těch ženských kultů vytvořili muži, protože se báli přílišné maskulinizace jejich náboženství. Ale stále se mi zdá, že ta jemná, citlivá, soucitná stránka má ženský charakter, ačkoliv se projevuje jak ženách, tak v mužích.  \r\nTONI: Co to znamená, když říkáš: „má ženský charakter“?\r\nJACEK: Má to přisouzeno.\r\nTONI: Proč někdo říká, že jemnost a soucit mají ženský charakter? Vysvětluje jeden pojem s pomocí jiného? Co je ženskost? Co je soucit?\r\nNěkteré z nejkrásnějších buddhistických a hinduistických soch není možné označit ani jako mužské ani jako ženské. Vyjadřují něco co překračuje stereotypní představy. A socha je přitom také jen zobrazená představa. Co je soucit neomezovaný žádnými představami?\r\nJACEK: Jiná otázka. Myslíš, že je možné, překonat jistou tradici a přitom i nadále jednat v souladu s ní. Není to právě to, co udělal Bankei nebo Srí Ramana Maharishi? Někteří čínští potulní mistři měli, zdá se,  podobný přístup. Myslíš si, že opustit tradici, tak jak jsi to udělala ty, je jediná cesta?\r\nTONI: Já opravdu nevím co dělali Bankei, Ramana Maharishi nebo potulní čínští mniši. Mohu číst jejich slova, ale jestli opustili nebo neopustili tradici, to není můj problém. Často mi vytýkají jaká jsem arogantní a nevděčná, že jsem opustila tradici, když ani opravdu velcí mistři své tradice neopustili. K čemu jsou ta srovnání? Neodvádějí nás jen od práce, kterou je právě teď třeba udělat? \r\nPokud opravdu chceme nalézt příčinu lidských rozkolů, násilí a utrpení, neměli bychom pracovat s volnýma rukama, nezatížení jakýkoliv druhem nashromážděných znalostí? Tradice je nashromážděná znalost. Vidoucí mysl není omezená znalostmi. \r\nPtáš se, jestli cítím, že opustit tradici, tak jsem to udělala, je jediná cesta. Co myslíš „cestou“. Není to cesta „odtud“ „tam“. Neodešla jsem ani na protest ani kvůli nějakému principu, ale protože skutečnost neodhaluje žádná autorita, následování autorit či oddanost zapamatovaným a schraňovaným znalostem. V tom není cesta. Proto také není „jediná cesta“. Skutečnost není možné najít, když se snažíme dosáhnout něčeho v budoucnosti, ale dotýkáme se jí, když zkoumáme, žasneme a vidíme co je tento okamžik. A …\r\nJACEK: A nevíme, kam nás zavede.\r\nTONI: Nevíme. Nevíme. V okamžiku, kdy se tím začneme zabývat, kam nás to zavede …\r\nJACEK: Tak to bude jen vyspekulovaná odpověď.\r\nTONI: Ano, a přestaneme si uvědomovat se právě děje. \r\nJACEK: Nejsme připraveni nechat to být.\r\nTONI: Můžeme unikat do fantazií o budoucnosti. \r\nTakže, já se nezaplétám do srovnávání toho, co dělám, s tím, co dělají jiní lidé. Pokud jiní lidé chtějí srovnávat, je to na nich, ale můžeme všimnout, že se v mysli objevilo srovnávání, vidíme jaké důsledky má srovnávání v našem každodenním životě a vztazích? Dokud se s tebou srovnávám, dokud se srovnávám s představou, kterou o tobě mám, jak s tebou mohu doopravdy být?\r\nJACEK: Díky.\r\n\r\nJacek později napsal:     \r\n Od té doby co jsme spolu dělali interview se objevilo několik otázek. Byla bys tak hodná a odpověděla na ně v dopise? \r\nDobře rozumím tomu, že ve většině náboženských tradic autoritářské způsoby učení podmiňují mysl a zabraňují kritickému zkoumání. Zabraňují nám také osvobodit se od nánosů minulosti, od fantazií o budoucnosti a od pocitů vlastní důležitosti při postupu v tradiční hierarchii. Ale na druhou stranu existuje mnoho užitečných znalostí, které jsou tradičně předávaný mezi generacemi praktikujících. Například způsob jakým sedíme při meditaci, nalezení vhodných pozic  pro sezení trvalo lidstvu tisíce let. Někteří antropologové tvrdí, že lidé začali objevovat meditaci již během svrchního paleolitu. Na mastkových pečetích nalezených v ruinách Mohenjo-Daro, které vytvořila indická civilizace Harappa tři tisíce let před naším letopočtem, najdeme lidské postavy sedící v lotosové pozici se vzpřímenými zády a vedle nich symboly poukazující k hluboké meditační zkušenosti.\r\nNedávno zde vedli třídenní workshop dva američtí Indiáni. Musím říci, že jsem byl pohnut jejich vřelostí, inteligencí a srozumitelností. Kmen Seneců nazývá meditaci „vstup do ticha“. Mimochodem, Centrum Springwater se nalézá v místech která dříve obývali Senecové. Je „vidění bez pojmového poznávání“, které je praktikováno ve Springwateru, zaměřeno pouze na zkušenost osvobození od ega a život v harmonii s lidskými bytostmi? Nebo nám může pomoci porozumět přírodě, energii hvězd, země, rostlin, zvířat a duchů, a žít v harmonii s celým vesmírem, jak se o to snaží Senecové? \r\nCo by se stalo, kdyby lidé v Centru Springwater začali vnímat podivuhodné síly přírodních energií a začali by rozmlouvat rostlinami, zvířaty  a duchy dávných Seneckých šamanů? Zavrhla bys to jako překážku pro jasné vidění nebo bys to vnímala jako něco, co pomáhá žít a umírat na této planetě?\r\nMožná je má otázka nezralá a není na ni zatím možno odpovědět. Tak, pokud se ubíráme do neznáma, ubírejme se do neznáma a buďme s ním.\r\n \r\nMilý Jacku,\r\n\r\nKdyž lidská bytost tiše sedí, bez hnutí, naslouchá z hloubky ticha, je nějaký rozdíl v tom, jakou má pozici, kdo ji naučil jak má sedět, z jaké tradice byl ten učitel a jak stará je ta tradice?\r\nJá myslím, že na tom vůbec nezáleží. Opravdu záleží na tom, zda lidská bytost upřímně a s jasností odhaluje nesmírnou závažnost a hloubku psychologického podmínění, které tvaruje a řídí každý pohyb mysli a těla, a udržuje nás rozpolcené a v konfliktu, jak s námi samotnými, tak s druhými lidmi a okolní přírodou. Nejde jen o to objevit tuto podmíněnost, uvědomovat si okamžik za okamžikem, jak pracuje automaticky, mechanicky a navykle, ale zkoumat, zda je možno tento proces zpomalit a nakonec zastavit uprostřed tichého porozumění. \r\nToto zkoumání a klidné sledování nemá za cíl dosažení žádného zážitku – blaženého meditačního stavu, ztišení mysli, svobody, harmonie, moci nebo porozumění „přírodě, energii hvězd, země, rostlin, zvířat a duchů“. \r\nNemá to nic společného s vyhledáváním zážitků, jde o přímé objevování a odhalování toho, kdo hledá, kdo medituje, kdo chce, kdo jedná, kdo zakouší, kdo vlastní, kdo je za tím vším. Jde o to, získat vhled do nekonečných převleků, do kterých se halí představa a vjem odděleného já. \r\nVznik a rozkvět porozumění, lásky a moudrosti nemá co dělat s pozicí nebo tradicí, ať už je jakkoliv stará nebo působivá – nemá to co dělat s časem. Děje se to samo od sebe, když lidská bytost zkoumá, žasne, táže se, naslouchá a tiše se dívá, aniž by se zapletla do strachu, rozkoší a bolesti. \r\nKdyž utichne sobecký zájem, když se neprosazujeme, otevírá se nebe a země. Tajemství, podstata všeho života je přítomna, když se tiše otevřeme a prostě jen nasloucháme.\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\n','','full_html'),('node','page',0,48,48,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nMilá Toni,\r\n\r\ni když jsi mi osobně velmi blízká, rozhodl jsem se nepokračovat v práci s tebou. Chci pracovat s lidmi, kteří se hlásí k buddhismu.\r\nVím, že jsi na loňském meditačním ústraní prohlásila, že nejsi buddhistka, a že tvá organizace možná vypustí ze svého jména slovo Zen. Říkal jsem si, že to nevadí, protože se mi zdálo, že učíš opravdový buddhismus.\r\nPřes veškerou pohostinnost lidí ve Springwateru, jsem se v průběhu letošního ústraní cítil podrážděný něčím, co nemohu identifikovat. Myslím, že za to částečně mohly rozpory, které jsem vnímal. Tak například Springwater odmítá jakýkoliv vztah k buddhismu a přitom je forma  ústraní z větší části převzata ze zenové tradice.\r\nZjistil jsem, hlavně poté co ústraní skončilo, že nevím jaké jsou tvé základní předpoklady, zkušenosti a cíle. V rámci jaké tradice učíš práci s uvědomováním? Například by mne opravdu zajímalo, jestli považuješ následující učení za pravdivé: Čtyři vznešené pravdy, Osmidílnou stezku, etická předsevzetí, povahu formy a prázdnoty, jak je vyjádřena v Sůtře srdce.\r\nMůj vztah k tobě se také změnil, když jsem přijal fakt, že nechceš být identifikována s buddhismem či jinou tradicí. Minulý rok jsem si do tebe promítl svoji touhu po buddhistickém učiteli a pokoušel se na tebe svoji projekci napasovat. Zvláštní je, že jiní lidé při poslechu tvých nahrávek zažívali podobný zmatek jako já. Mysleli si, že jsi buddhistka, i když to popíráš.\r\nNemyslím si, že to všechno je důsledkem „zkreslených vnitřních představ“, ale částečně možná ano. Také cítím jistou změnu v tobě a v tom co učíš, ve srovnání s minulým létem a nahrávkami z dřívějších let.\r\nTím vším chci říci, že i když nebudu již nadále členem Centra Springwater, cením si vztahu s tebou a rád bych zůstal v kontaktu. \r\nDíky za práci, kterou jsme spolu udělali.\r\n\r\n\r\nMilý …,\r\n\r\nve svém dopise se zmiňuješ o svém podráždění z jakýchsi rozporů ve Springwateru: na jedné straně odmítání jakýchkoliv vztahů k buddhismu a na druhé straně jsou zde polštáře, čas je signalizován úderem na dřevěný blok (v současnosti už se nepoužívá) a program dne zahrnuje setkání a rozhovory, všechno z toho je součástí vnější formy tradičních zenových sesshinů. \r\nNejsem si jistá, jestli ode mne očekáváš vysvětlení, ale kladeš tuto otázku. Opustila jsem tradiční zenové centrum, protože bylo nemožné zkoumat uvnitř této tradice plnou šíři našeho podmínění, včetně tradičních forem víry a praxe. Ve Springwateru zkoumáme formu ústraní a opouštíme nebo měníme to, co se ukázalo jako zbytečné nebo nutné změnit.\r\nPtáš se: „V jakém kontextu učíš práci s uvědomováním?“ Uvědomování se nedá naučit a pokud je přítomno, není závislé na žádné tradici. Všechny tradice jsou vytvořeny myšlením a jsou proto závislé na myšlení. Uvědomování jednoduše osvětluje vše, co je, aniž by cokoliv vylučovalo.\r\nChceš vědět jestli považuji za pravdivé Čtyři vznešené pravdy, Osmidílnou stezku, etická předsevzetí, povahu formy a prázdnoty, jak jsou vyjádřeny v Sůtře srdce. Žádné výroky, jakkoliv jasné či vznešené, nejsou Skutečnost. Skutečnost není možno vyjádřit pomocí symbolů.\r\nDůležité je, zda může lidská bytost přímo uvidět, bezprostředně porozumět (tj. porozumět bez zprostředkování)  odkud se v něm nebo v ní bere utrpení? Můžeme přímo a bezprostředně vidět a porozumět, co v nás i v druhých udržuje konflikty a rozpory? Můžeme přímo, bez jakéhokoliv zprostředkování, porozumět jak v nás utrpení zaniká?\r\nNení prvním krokem na Osmidílné stezce správné porozumění, osvobození se od dojmu, že existuje oddělené já, které prožívá nebo myslí? Jak může bez správného porozumění existovat správné mluvení, jednání, meditace a tak dále? Dokud nás odděluje dojem, že máme já, pak následování nějaké stezky nebo dodržování předsevzetí udržuje právě toto já.\r\nProč řekl Buddha těsně před smrtí řekl: „Buďte sami sobě světlem – hledejte útočiště pouze ve Skutečnosti. Proč hledáme útočiště v tom, co vytváří myšlení a paměť? \r\nMožná se mýlím, ale lidské bytosti si mohou navzájem porozumět, svobodně a laskavě spolu sdílet, pouze pokud jejich mysl není svázána se žádným systémem – když se spolu setkáváme a nedržíme se přitom žádné tradice.\r\nPřeji Ti vše nejlepší.\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,49,49,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nTONI: Mírové společenství – ale proč „Buddhistické“? Proč bychom se nemohli setkávat jako lidské bytosti. Proč se musíme setkávat jako tibetští buddhisté, théravádoví buddhisté, praktikující vipassany nebo zenoví buddhisté? Takto zůstáváme uvnitř našich omezených hranic a jen se zkoušíme natáhnout ven.\r\nLENORA: Rozumím ti, ale v ideálním případě, nakonec …\r\nTONI: Ale já neříkám „nakonec“.\r\nLENORA: Říkáš teď!\r\nTONI: Udělej to teď.\r\nLENORA: Co bys teď udělala?\r\nTONI: Pusť to!\r\nLENORA: Jak to děláš?\r\nTONI: To mohu udělat jen sama pro sebe. Ne pro někoho jiného. Možná, když se spolu baví lidé, kteří se chtějí poznat, které hluboce trápí oddělenost od druhých, dojde k tomu, že opustí své oddělené identity. Pak se nemusíme podávat ruce skrz zeď, protože už tu není žádná zeď.\r\nLENORA: Jedna z věcí důležitá pro nás, kteří pracujeme tímto způsobem, je to, že nám buddhistická tradice pomohla nevnímat hranice a bariéry. \r\nTONI: Můžeš mi dát příklad? Co se můžeš naučit z nějaké tradice – asi nemyslíš intelektuální učení.  \r\nLENORA: Myslím že …\r\nTONI: Jsou to představy?\r\nLENORA: Jistě ne jen představy. Ale existují například představy pomáhající pochopit nedualitu.\r\nTONI: Naučila ses to?\r\nLENORA: Doufám. Dobře, učím se to.\r\nTONI: Děje se tady tady? Děje se to teď?\r\nLENORA: Bylo to přítomno v řadě věcí, které jsme dělali – nebo jsme se o to aspoň snažili: vidět v každém okamžiku, zda vzniká dualita, a nechat ji být.\r\nTONI: Ale vidíš, že dualita vzniká, když sama sebe nazveš buddhistkou?\r\nLENORA: Musí to tak nutně být?\r\nTONI: Jak se tomu dá vyhnout? Jsou zde také katolíci, protestanti, muslimové, židé, hinduisté, sikhové a právě teď se bojuje po celém světě. Jak se díváš na tyhle zápasy, které se všude dějí ve jménu „mého“ náboženství a „tvého“ náboženství.\r\nLENORA: Připadá mi to jako naprosté porušení všeho, co tvoří podstatu náboženství.\r\nTONI: A přesto to pokračuje. Děje se to od chvíle, kdy tento rozkol vznikl. \r\nLENORA: Vidíš nebezpečí v tom co děláme?\r\nTONI: Ano, v tom smyslu, že to posiluje, podporuje a každopádně udržuje moji identitu, že jsem „tohle“ spíš než „tamto“. Všechny takové představy nás rozdělují a odlučují.\r\nChtěla bych teď přijít na to: Co to je mír? Existuje skutečně stav míru? Opravdový mír? Harmonie. Celistvost.\r\nPokud nastane, nepotřebuješ se připojovat k hnutí, které se snaží smířit různé strany. Strany se nemohou smířit. Když jsme  rozděleni, nejsme celiství. \r\nMůžeme zkoumat proč potřebujeme někým být – buddhistou, křesťanem, muslimem, židem? Kdo je ten někdo?\r\nJe to pojem, myšlenka, představa o nás samých? Nerozděluje nás právě to, že o sobě máme představy. Štěpí to mysl.\r\nLENORA: Jaká forma společenství tedy nevede k rozkolu a štěpení. \r\nTONI: A proč bychom měli hledat jakoukoliv formu?\r\nLENORA: No, protože bych dál rád s těmi lidmi pracovala! Pracuje se nám spolu dobře a ladilo by to s tím co říkáš. Ale nemáme se nazývat …\r\nTONI: Nemáme. Sleduji pečlivě a poctivě, okamžik od okamžiku, co mi identifikace psychologicky přináší. Protože něco přináší; sleduj to sama.\r\nKdyž vážně pochopíš, že jsi celé lidstvo, pak ať budeš pracovat s kýmkoliv, budeš pracovat s celým lidstvem. Všichni máme tu samou mysl – mysl představ, naděje a strachu, usilování a ambicí,  cílů a zklamání, vzteku  a laskavosti – celý ten proud já. Můžeme to - jako lidské bytosti – opravdu vidět právě teď? Toto poznání, tento vhled, není duální, není rozdělený. Co se stane, když se nerozdělená lidská bytost setká s ostatními?\r\nAle dokud se s tebou setkávám jako buddhistka a ty jsi katolička, tak je zde rozkol. Ale ovšem, můžeme natáhnout ruce přes hranice a nazývat se navzájem sestrami a bratry, ale přesto lpíme na naší identitě, protože ji nedokážeme nechat být. Tento rozkol je to, co v nás vybuchuje. Jaderné bomby jsou jen vedlejším produktem toho všeho.\r\nLENORA: To co říkáš platí i pro to, co dělám s Buddhistickým mírovým společenstvím – platí tam stejné principy.\r\nTONI: Dobře. Ale zkusila bych se zeptat: „Přispívám k tomu proudu rozdělování a odlučování. Můžeš být zodpovědná jen za mír, který se odehrává v tobě, a to vyžaduje obrovské množství poctivosti při zkoumání tvého nitra. Lidé přes noc bděli před budovou budově OSN a seděli směrem k ní. Proč museli sedět zrovna tímto směrem? Pokud nesedí do všech směrů, což znamená žádným směrem, tak jde o rozštěpený přístup k rozštěpenému problému.\r\nLENORA: Opravdu si myslíš, že cítili, že sedí jedním směrem.\r\nTONI: No, tělesně ano. Co se dělo v každém z nich to nevím. Četla jsme o tom zprávu. Přišlo mi, že si dost jasně uvědomovali, že jak sedí na chodníku a kolem nich chodí spousta lidí, tak na ně mohou zapůsobit tím, jak udržují svoje těla ve vzpřímené pozici. To je všechno dualismus, posilování sebestředného myšlení. Mysl je tak záludná. Jen zaujmeme jinou pozici a naše opičí mysl zas dělá to co dřív. \r\nLENORA: Není to dokonalé, ale …\r\nTONI: Když se vrátíme k tomu, co chceš dělat, a ty to zkoušíš dělat důkladně a ne jen povrchně … Může se zeptat: Tahle práce, kterou uděláš s ostatními – práce pro mír – opravdu pobízí lidské bytosti k tomu, aby se ptali co je válka a mír uvnitř nich samých? A jaké je spojení mezi námi a „světem“. \r\nLENORA: Doufám, že to tak je. \r\nTONI: Ale je to prvořadý cíl? Protože tady válka začíná – uvnitř nás. Není to jen hmotný jev někde „venku ve světě“ - my to děláme. My jsme tou příčinou. Pokud to pochopíme uvnitř nás, jak bychom mohli válku zvládnout na globální úrovni. V první řadě musíme pracovat uvnitř nás.\r\nLENORA: Jen uvnitř nás?\r\nTONI: Tato otázka se objevuje často – musím  být dokonalý, předtím než začnu pracovat s jinými lidmi – a je to samozřejmě absurdní Pracujeme, ať už jdeme na setkání mírového společenství, pečujeme o děti nebo jsme v zaměstnání. Když pracujeme i odpočíváme, je přítomno jasné uvědomování, jak myslíme, cítíme, ulpíváme, identifikujeme se, jaké máme předsudky a stereotypy vůči druhým lidem, a tak dále?\r\nLENORA: A co když to všechno celou dobu zkoumáme?\r\nTONI: Ptáš se: „Nezáleží na tom, jestli sedíme před budovou OSN?“ A já se ptám: „Zatímco sedíme, nezaséváme semínka rozkolu tím, že se identifikujeme se skupinou?“\r\nLENORA: Na to neznám odpověď. Ráda bych to si to nechala jako otevřenou otázku.\r\nTONI: Ano. To je ta cesta. Pokud to zodpovíme, už bychom to nemohli dál zkoumat.  \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,50,50,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nVnitřní zranění pronásleduje všechny lidské bytosti: byli jsme zraněni v minulosti, něco nás zraňuje právě teď a děsíme se toho, že budeme zraněni znovu. Mysl a organismus přijímají všemožná obranná opatření, aby se ochránily před minulými, současnými a budoucími zraněními. \r\nPři každém meditačním ústraní se objevuje naléhavá otázka: Co je vlastně zraněno, když nás něco zraní?  \r\nMůžeme sledovat celý ten proces zranění s plnou pozorností právě v okamžiku, kdy nastává, zkoumáme, co se vlastně děje, zůstáváme s tím, necháme to zcela rozplést a odhalit?\r\nV okamžiku, kdy jsme zraněni, můžeme to bezprostředně sledovat a naslouchat tomu?\r\nVětšinou své zranění nezkoumáme a díky tomu proti zranění vznikají automatické obrany a ochrany.\r\nBojíme se tomu všemu čelit právě v tomto okamžiku? Nebo přeci jen občas blikne uvědomění toho, co se právě děje? Možná ano, ale nenásleduje vzápětí myšlení a pocity: „Nechci se dotýkat vší té bolesti.“? \r\nPokud máme strach čelit zranění, prožívat zranění, projít skrz něj, a strach, že někoho zraníme, zatímco jsme chycen ve svém zranění.  Mysl a tělo jsou udržovány v bolesti a otupělosti, jsou plné rozporů a ustavičně hledáme, kudy před tím uniknout. \r\nTak, právě teď, můžeme věnovat tolik času a energie, kolik je třeba, a podívat se na zranění? Mysl možná říká: „Právě teď necítím zranění, tak jak ho mohu sledovat?“ Ale zranění většinou nebývají příliš hluboko pod povrchem. Snadno si na ně vzpomeneme.\r\nKdyž zkoumáme zranění, většinou začneme nejprve hledat vysvětlení, jaký byl důvod a příčina zranění. Mysl neustále hledá vysvětlení toho, co se stalo a proč se to stalo. Mysl velmi ráda řeší věci tímto způsobem. Můžeme nechat tento proces probíhat a přitom zahrnout do pečlivé pozornosti plnou šíři toho, co se děje?\r\nMysl nejenže touží po vysvětleních, po nalézání příčin, ale také po obraně a ochraně obrazu, který si vytvořila o „mě“. Brání „mne“ tím, že hledá chyby jinde. Můžeme to vidět, právě když se to děje? Hledání „příčin“ zranění, jejich nalezení v dávné či nedávné minulosti, a poté vysvětlování, ospravedlňování, bránění se, obviňování, výčitky nebo stažení do ochranné ulity - to vše se děje v myšlení, ve fantazii.\r\nMysl v tom dokáže pokračovat hodiny, dny i roky, přehrává si vnitřní video a zvukové záznamy, přehrává si znovu, co se stalo, proč se to stalo a co se mohlo nebo mělo stát místo toho. Tímto způsobem zůstává mysl svázána v kruzích svých fantazií spolu s bolestí, emocemi, rozpory a úniky. To vše je součástí zranění. Jsme teď spolu? Můžeme to pečlivě sledovat a ne jen rychle přelétnout tyto řádky?\r\nMůže být mysl osvobozena, když dojde k uvědomění si celého tohoto procesu?\r\nZačněme znovu od začátku. Někdo mne ostře kritizuje a okamžitě to bolí. Proč?\r\nBýt kritizován sebou přináší všemožné myšlenky a pocity, které se týkají situací, kdy jsem v přítomnosti ostatních - pocity rozpaků, ponížení, odmítnutí, viny, neschopnosti či jiné pocity. Můžeme se okamžitě cítit ohroženi, v nebezpečí, zatraceni a odříznuti od bezpečí, uznání a lásky.  (Může se objevit i řada jiných pocitů jako je vztek nebo pomstychtivost, ale zkusme to teď nechat tak jednoduché, jak je to jen možné.)\r\nMyšlenky a pocity, které vyvstanou, se mohou lišit u různých osob, případ od případu, ale jsou tady, ovlivňují náš celkový stav.\r\nA teď, je možné jít hlouběji?\r\nOvlivňují nás současná i minulá zranění, která jsou neustále vyvolávána pamětí, nejen pamětí mysli, ale i pamětí těla, organismu. Současné pocity zranění automaticky rezonují s bolestivými vzpomínkami, které jsou od nejranějšího dětství ukládány do mysli a různých částí organismu. Lidská mysl a tělo vzpomínky neustále ukládá a střádá, většinou nevědomě. Když se staré vzpomínky oživí, tělo znovu cítí stejné bolesti, strach a vztek jako před lety, kdy k těm událostem došlo.  Paměť to všechno vyvolá - všichni to známe z vlastní zkušenosti.\r\nVšichni, bez výjimky, jsme byli jako malé děti mnohokrát zraněni a vzpomínky na tato zranění, okolnosti, které je doprovázely, a reakce na ně jsou uloženy v celém organismu. Někdy s námi milující matka nebo otec nebyli právě tehdy, když jsme je potřebovali. Někdy jsme byli nepochopeni, vztekle nám vyhubovali, vyhrožovali nám trestem, trestali nás, byli jsme v rozpacích, vysmívali se nám nebo nás ponižovali.  Ne všechno z toho se nám muselo přihodit osobně, vliv na nás může mít i to, že vnímáme násilí, které je pácháno na ostatních členech rodiny nebo společenství. \r\nMy dospělí si většinou neuvědomuje, co děláme, když jsme rozhněvaní, podráždění nebo vyčerpaní. Všichni v sobě mám naprogramované násilné reakce už z doby, na kterou si ani nevzpomínáme.  Automaticky opakujeme, co jsme se od nejranějšího dětství naučili napodobovat a uložili si do paměti: tón a zabarvení hlasu, gesta, pohled očí, svraštění obočí a další výrazy obličeje. To všechno je podmíněné -  naučili jsme se to napodobovat od mnoha různých lidí před dlouhou dobou, ještě když jsme sami byli dětmi. Můžeme pozorovat jak starší děti hubují mladší přesně tím způsobem, jakým byly samy hubovány.  \r\nKdyž jsme byli zraněni hlasitým, rozhněvaným hlasem (což je pro dětský organismus trauma), když nás někdo hrubě potrestal, donutil nás něco udělat bolestivým, ponižujícím způsobem, nemuseli to být jen rodiče, ale i jiné mocné osoby, tak se všechna ta zranění ukládají do tělesné paměti. A nejsou jen uložena, je to aktivní síla. \r\nZranění jsou také zaznamenána jako neuzavřená témata, která nás neustále trápí a vrací se znova a znova. Reakce: „Oko za oko, zub za zub.“ je hluboce uložený program v repertoáru našich automatických reakcí. A tak je zranění úzce propojeno s potřebou odplaty. Jdou spolu ruku v ruce. Ale důležité je porozumět tomu nejen intelektuálně - pochopit tuto myšlenku a někomu ji pak vysvětlit -  ale sledovat tyto reakce přímo, právě když v nás pracují. Pokud k tomu nedojde, nenastane podstatná změna. Zraňování sebe i druhých pokračuje.\r\nZkoumáme zranění a zjišťujeme, že jsme byli zraňováni od nejranějšího dětství. Nemusíme si pamatovat konkrétní události, ale intenzita současných zranění rezonuje se záznamy zranění  minulých. Můžeme si to uvědomit?\r\nMožná nás někdy překvapilo, že jsme byli hluboce zraněni kvůli nějaké drobnosti. Ale celá minulá historie zranění rezonuje s tím současným zraněním. Projevuje se právě teď ve všech pocitech, myšlenkách, emocích, strachu, bolesti a napětí. Můžeme to vidět bezprostředně, právě když se to děje? Můžeme vidět to rozrušení, které právě teď způsobila nějaká drobná událost? Někdo mne ostře kritizuje a já se cítím, jako by měl přijít konec světa. Pro bezmocné dítě představuje konec světa kontakt s primitivní trestající osobou. Všechny panické a obranné reakce, které se objevily, se okamžitě uložily do mozkových spojení a tělesných tkání. Událost, která se podobá té minulé, pak okamžitě všechna tato spojení zmobilizuje. \r\nMůžeme si tento proces plně uvědomovat, právě když se nám to děje? Neutíkat od zranění, nepřemýšlet o tom, neodtahovat se od strachu a bolesti, ale dovolit té situaci se všemi jejími tělesnými příznaky, pocity, napětím a tlaky, aby se odhalila a ukázala, co je zač? Neutíkat pryč, ale zastavit se, pociťovat, sledovat, naslouchat?    \r\nTo je možné jen tehdy, pokud neunikáme do spletitého obranného systému, který vyrostl v průběhu let, aby nás chránil, nebo spíše, aby chránil představu, kterou si o sobě vytváříme. Když nás někdo ostře kritizuje, tak přeci není ohrožen náš organismus. Co je ohroženo? Je možné to ihned zkoumat? Kde je to nebezpečí? Co ochraňujeme? Je tím problémem ochrana sebe sama? Dokáže energie uvědomění prolomit zdi, které si obrana vybudovala?\r\nDostáváme se teď k jádru toho, co je zraněno, když jsme zraněni?\r\nObrana znamená izolaci, nepřítomnost vztahu. Nemůžeme se bránit a zároveň být citliví, být v důvěrném a zranitelném vztahu s čímkoliv. To je zřejmé, že? Platí to pro každého jednotlivého člověka a stejně tak i pro celý národ. \r\nChybí nám zkušenost, že můžeme zůstat nechráněni a přitom být v pořádku a přežít. Nevíme to. Jediné, co jsme na základě naší zkušenosti dělali, slyšeli, pozorovali a učili se, byla obrana, nejen fyzická, ale také psychologická. (Nezpochybňujeme potřebu inteligentní fyzické ochrany organismu. Ptáme se, zda potřebujeme psychologickou obranu.) Nevíme, že můžeme existovat bez této obrany. Jako bezbranné děti jsme byli psychologicky zraněni a automaticky se začala vytvářet obrana. Nyní stále dokola prožíváme tento záznam - donekonečna nás zraňuje nebo otupuje, abychom unikli bolesti. Zjevně mysl nedokáže rozlišovat mezi inteligentní ochranou organismu a  ochranou nahromaděných vzpomínek na sebe sama. Aktivuje se k ochraně vzpomínek stejně jako k ochraně těla před fyzickým poškozením. \r\nTak, co to znamená nebránit se?\r\nKdyž jsme zraněni, dokáže se energie sjednotit v plném uvědomění - velmi, velmi tichém, otevřeném, nebráněném a zranitelném? Pokud takové uvědomění má příležitost volně pracovat, uděláme neuvěřitelný objev. Není nutné se bránit. Co je zraněné a bráněné je paměť! Je možné naslouchat ostré kritice a s plnou pozorností vidět a cítit, co je zraňováno nebo by  mohlo být zraněno, a nebránit se?\r\nJe možné dostat se do takového stavu, který je mimo veškeré vysvětlování a intelektuální porozumění? Být právě teď bez jakékoliv obrany. Je to odumření té hluboko zakořeněné touhy  zachránit se a zanechání navyklých obran. To vše bez úsilí a  záměru. Můžeme se přestat bránit - to je ten zázrak!\r\nMožná si budeme připadat, jako bychom se vydávali do neznáma. Nikdy předtím jsme se o to nepokusili, protože jsme si na obranu zvykli, důvěřovali jsme jí, a přitom nám nakonec přinesla jen bolest a izolaci. Ale nic se nezmění, dokud jsme svázáni obranou a ochranou. \r\nA tak, když se na to díváme s hlubokým zájmem - může se v okamžiku zranění objevit jiskra pozornosti, která  nám umožní zvládnout naučené automatické reakce? Můžeme přijmout riziko, že nevíme, jak to dopadne, ale nebudeme se bránit? Neučíme se novou techniku, jak něco zvládnout - nemluvíme o technice. Technika je obrana, ale zde jde o zranitelnost bez znalosti výsledku.\r\nNení co bránit. Pokud je toto jasné, jako obloha bez mraků, pak žijeme bez tvrdosti a skřípání našich ulit. Jsme vřelé, měkké, živé bytosti schopné si navzájem otevřeně naslouchat a hluboce se dotýkat.  Být navzájem plně propojeni znamená nepřítomnost všech hranic mezi „mnou“ a „tebou“.\r\nJe to nepřítomnost zranění a obrany. Je to svoboda.\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','article',0,51,51,'und',0,'<i>Existuje láska, která nezná strach a závislost. Nevlastní a není připoutaná. Taková láska nevede k utrpení.</i><br>\r\n<div align=\"right\"><a href=\"/toni_packer\">Toni Packer</a></div>','','full_html'),('node','page',0,52,52,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nMilý …,\r\npíšeš, že při těch vzácných příležitostech, kdy si sedneš a medituješ s trochou disciplíny a soustředění, tak zaznamenáš změnu stavu mysli a cítíš se více bdělý a energický v každodenním životě. Ale pak se objeví otázka, jestli je v pořádku vyvíjet toto úsilí, protože sis zapamatoval radu: „Nevyvíjejte žádné úsilí.“ A nastal rozpor mezi tím, co přímo sleduješ -  že disciplína a soustředění při sezení vedou k bdělosti a energii v každodenním životě – a tím, co sis zapamatoval, že ti někdo řekl o vyvíjení nebo nevyvíjení úsilí.\r\nPokud vidíš jak krásné je žít energicky a bděle a zjistíš, že ti disciplína a soustředění při sezení přinášejí energii a bdělost, proč by tě mělo znejisťovat, co řekl někdo jiný. Proč mysl tak horlivě následuje autority? Co je řečeno při rozhovorech nejsou návody, podle kterých by se mělo postupovat. Jsou to přímá zkoumání a pozorování, při kterých sami pro sebe zjišťujeme, jak to je.\r\nKdyž slova druhých nebereme automaticky jako pravdu, jak ji sami zjistíme? Můžeme prostě jen pečlivě dávat pozor a učit se okamžik za okamžikem, co se děje uvnitř i venku?\r\nChci vidět přímo, sama za sebe, co probíhá v této mysli a v tomto těle, a nechci žít pod neustálým vlivem toho, co mi druzí  říkají, že je správné nebo nesprávné. Vidím jasně, že pokud chybí otevřené uvědomování právě teď, mysl a tělo pracují mechanicky, na základě návyků, vtištěných vzorců chování a vnějších vlivů.\r\nZjišťuji, že bez všímavosti nemohu naplno a přiměřeně reagovat na lidi a neustále se měnící situace. Bez pečlivé všímavosti okamžitě a nutkavě reagují dávné i nově zformované vzorce chování a vytvářejí rozpory. \r\nVidím, že pokud je zde naléhavá potřeba zjistit, co se děje v tomto okamžiku – ne jen o tom přemýšlet nebo spekulovat, ale dívat se a naslouchat přímo, tiše – tak je zde i energie potřebná k všímavosti. Není třeba žádné zvláštní úsilí nebo příprava, aby se objevila. Zkoumání a vhled vytváří energii. Když je zbytečné břemeno návyků odkryto a jasně viděno, tak spadne. Takové objevy přináší skutečnou radost.\r\nMohu si také všimnout, že když použiji sílu vůle, abych zůstala všímavá, tak tím všímavost ztrácím. Když se namáhám, abych něco získala nebo uchovala sama pro sebe, tak se otevřené uvědomování všímavé mysli okamžitě změní ve spleť duality. Sebestředný zájem a otevřené uvědomování nejdou dohromady.\r\nZmínil jsi, že si téměř nevzpomínáš, že bys v průběhu minulého ústraní zkoušel něčeho dosáhnout, a že nejcennější byly chvíle, kdy jsi nevyvíjel zvláštní úsilí. Nicméně pochybuješ, zda nebylo samo o sobě zvláštní úsilí přijet do ústraní, vstávat brzo ráno, celé hodiny sedět a tak dále. Vytváříš problémy z pojmů úsilí a ne-úsilí? Nebylo by přehlednější sledovat jak je energie v průběhu našeho života užívána okamžik od okamžiku?\r\nJe zjevné, že energii užívá vše co děláme, myslíme, cítíme, říkáme, čemu se bráníme nebo co potlačujeme. Rozpor využívá energii. Chtivost toho, co právě není, spotřebovává energii, pokud si chtivost jasně neuvědomujeme. Přemýšlet o vytouženém cíli a nutit tělo a mysl k dosažení toho cíle, spotřebovává energii. Děje se to na úkor schopnosti intimně se dotýkat toho, co je skutečně přítomné, právě teď, aniž bychom k tomu cítili odpor a zápasili s tím.\r\nSamozřejmě, že to stojí jistou energii přijet do ústraní, vstávat brzo ráno, vzdát se svých mechanických návyků, tiše sedět či chodit a pečlivě si všímat, co se děje okamžik od okamžiku. Ale všímavost bez posuzování a vybírání energii získává a neplýtvá jí na zápasy a rozpory. Znamená to vidět, jak to je, bez chtivosti, aby to bylo jinak. Chtít si uvědomovat není uvědomování. Může uvědomění osvětlit chtivost a s ní spojené rozpory a napětí, aniž by s tím myšlení okamžitě nezkoušelo něco udělat? Energie je uvolněna a získána, když je rozpor odkryt a rozpustí se díky vhledu. \r\nVšímavá energie se objeví, když se mysl přestane zaobírat sama sebou a životem vůbec –  a začne naslouchat, tiše, bez sebestřednosti a pojmového poznávání.   \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,53,53,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nKdyž shodíme talíř z police a všimneme si toho, tak se ruka okamžitě natáhne a talíř zachytí. Padání, vidění a chycení jsou jednou celistvou akcí. \r\nPokud je mysl zaujata představami, padajícího talíře si všimneme pozdě nebo vůbec a než natáhneme ruku, roztříští se na kusy. Smutní a rozčílení ze ztráty a vlastní nevšímavosti, si můžeme předsevzít, že budeme příště všímavější. \r\nDáváme sliby, bereme si předsevzetí, děláme rozhodnutí, protože nás vychovali ve víře, že to nějak pomáhá. Věříme, že když se slovy zavážeme, tak spíše uděláme to, co si myslíme, že máme dělat, nebo se staneme tím, kým bychom chtěli v budoucnu být.\r\nAle je to opravdu tak?\r\nKdyž chytíme padající talíř, stalo se tak proto, že jsme si předsevzali, že budeme všímaví? Nebo uvědomování pracuje volně, aktivně a inteligentně, když není mysl něčím zaujatá? \r\nPředsevzetí být všímavější nebo dosáhnout stavu plného uvědomování vytvoří v mysli představu ideálního cíle. Vzniká rozkol v čase: naše současná nevšímavost je oddělena od představy budoucí všímavosti. Přemýšlení o budoucím cíli je únik z přítomného rozčilení a nepohodlí, které  vzniká díky nevšímavosti. Raději přemýšlíme o tom, jak budeme postupovat podle určité metody, abychom se stali někým lepším, než abychom čelili bolesti a pravé příčině současného selhání. Takové předsevzetí se stává uklidňujícím ujišťováním, že v budoucnosti dokážeme to, čeho teď nejsme schopni. Odkládáním udržujeme nevšímavost.\r\nJiný rozkol nastává mezi mezi mnou, jakožto soudcem, a jednáním, které „já“ odsuzuji. „Já“ odsuzuji „svoji“ nevšímavost, jako by „já“ a „nevšímavost“ byly dvě oddělené věci. Jsou skutečně oddělené?\r\nMůžeme to vše pečlivě zkoumat? Ne hned přijímat něčí slova ani je hned neodmítat. Pokud je zde hluboký pocit zodpovědnosti za vše, co děláme či neděláme, okamžik od okamžiku, přirozeně se objeví všímavost a zkoumání.\r\nKdyž se objeví naléhavá potřeba porozumět, uvědomování má dostatek energie. Když jsme v nouzové situaci, uvědomuje si a jedná celá bytost. V okamžiku bezprostředního nebezpečí jsou minulá předsevzetí a a budoucí cíle zcela nepodstatné. Nevybíráme si, vidíme a jednáme tak, jak nejlépe dovedeme. \r\nProč znovu usneme, když nouze pomine, uspokojeni slibem, že se probudíme někdy v budoucnu. Proč bezprostředně nereagujeme na neustále přítomné nebezpečí nevšímavosti. Vidíme to?\r\nJakmile se talíř rozbije, můžeme vidět danou situaci skrz naskrz, tak jak je, aniž by mysl ovládly omluvy, obvinění, lítost a předsevzetí?\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nA pak zameťte střepy a vyhoďte je.','','full_html'),('node','page',0,54,54,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nMilá Toni,\r\nmým problémem je bolest (vážné zranění, částečné ochrnutí a opakované operace) a čas, čekám a přemýšlím, když teď mohu kontrolovat tak málo věcí v mém životě, který byl dříve tak uspořádaný. Většinu času nemohu dělat nic než čekat … a přitom cítit, jak jsem bezcenná. Ze všeho nejvíc mne unavuje, že mám bolesti, a hluboce pochybuji, zda to má vůbec nějaký význam. Když jsem byla katolička (a čtyři roky jeptiška) říkali jsme, „že to obětujeme“, a později  mezi buddhisty jsem zase říkali, že „předáváme zásluhy“. Je v utrpení nějaká zásluha?\r\nPoslední dobou se v životě mnoha našich přátel objevily tragédie, včetně AIDS, závislosti na drogách, ochrnutí a tak dále. Ráda bych pomohla zmírnit jejich bolest tím, že bych „obětovala tu svoji“, ale je to možné, je to skutečné? (Pokud ano, už si dál nebudu na stěžovat). Skutečnost, že trpíme, je samozřejmě “Vznešená pravda“, ale co to doopravdy znamená? Co to znamená v souvislosti se soucitem a zoufalstvím? \r\n\r\nMilá ---- ,\r\nptáš se, jestli je v utrpení zásluha. Co by to bylo za zásluhu?\r\nJe to představa, že díky současné bolesti, bude v budoucnosti za odměnu dosaženo něco lepšího, užitečnějšího?\r\nPředstavy a myšlenky mohou do jisté míry přinášet úlevu a vzpruhu, ale pomáhají nám být plně u bolesti? Nebo jen odvádějí naši pozornost? Být plně u bolesti, to znamená neoddělovat se od ní – a všechny myšlenky o zásluhách a budoucích stavech odvádějí naši pozornost, není to tak? Dokáže mysl zůstat sama se sebou, bdělá, pružná, opravdová, uvolněná a neutíkat, když je přítomna silná fyzická bolest? Dokážeš to zjistit? Je bolest stále stejná, když není přítomen žádný odpor? Je odpor to utrpení?\r\nPtáš se, zda je možné obětí vlastního utrpení zmírnit utrpení druhých. Já jsem na tuto otázkou narazila, když jsem se jako náctiletá připravovala na biřmování v Luteránské církvi. Bylo nám řečeno, že Ježíš zemřel za naše hříchy, že na sebe vzal naši vinu a utrpení. Ale já jsem necítila žádnou úlevu, přestože jsem se horoucně pokoušela „mít víru“. Když jsem se rozhlédla kolem sebe, vypadalo to, že ukřižování nemá žádný vliv na naše hříchy, které pak bez rozpaků pokračovaly v hrůzách války, perzekuce a holocaustu. \r\nCo to skutečně znamená vzít na sebe utrpení lidstva? Když uvnitř nás není pocit oddělenosti,  žádné rozdělování na „já“ a „ti druzí“, potom také nejsme rozděleni v bolesti a utrpení – je zde jen jeden obrovský, hluboký, všeobjímající oceán utrpení zaplavující celé lidstvo. Můžeme nebýt odděleni a jasně vidět, cítit a do hloubky porozumět bolesti a utrpení tohoto světa, které obsahuje bolest a utrpení všech nespočetných lidských bytostí všech dob? Můžeme to udělat, aniž by nás to zdrtilo? \r\nFyzická bolest potřebuje svůj čas, aby se zmírnila nebo vyléčila. Ale pokud zanikne odpor, rozpory a oddělenost, je možné, aby zanikla i bolest v mysli, psychologická bolest? Nikdo to nemůže udělat za druhého. Je na každém z nás, abychom v sobě viděli, porozuměli a ukončili příčinu rozporu a utrpení. Porozumění, vhled, to samo o sobě je již ukončení utrpení. Ale není zde nikdo, kdo by přestal trpět. Když zde nikdo není (nikdo netrpí ani se nesnaží utrpení vyhnout) soucit vzniká sám od sebe. \r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,55,55,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nV poslední době se mne několik lidí ptalo na celé to téma důvěry – co to znamená důvěra, co to znamená, když řekneme, že někomu důvěřujeme. A také, co to znamená „důvěřovat si“?\r\nKdyž řekneme, že někomu můžeme věřit, co tím míníme? Máme pocit, že můžeme důvěřovat svému účetnímu, jestliže víme, že v minulosti byl čestný, svědomitý a spolehlivý. Znamená to, že očekáváme, že se minulé chování v budoucnu podstatně nezmění. Předpokládáme a předjímáme, že to, co se dělo, se bude dít i nadále. \r\nNebo někoho poprvé potkáme a téměř okamžitě cítíme, že mu můžeme věřit. Naše minulé zkušenosti a dojmy, které v nás zanechal někdo, kdo vypadal, mluvil, pohyboval se a jednal podobně, v nás vyvolají pocit, že tato osoba je důvěryhodná.\r\nDůvěřovat, že náš muž, žena, milenec či milenka budou věrní, znamená očekávat, že náš vzájemný závazek bude beze změn pokračovat: že nás neopustí pro někoho jiného. Předpokládáme, že to, co jsme si zapamatovali, slíbili a cítili v minulosti, bude takové i v budoucnosti. Takže důvěřovat, znamená s jistým pocitem ubezpečení předjímat, že události budou pokračovat tak, jak očekáváme a chceme.\r\nNaše znalosti získané v minulosti mohou být samozřejmě mylné – jednoduše jsme nemuseli vědět o nečestných úmyslech našeho účetního nebo partnera a založili jsme důvěru na mylných předpokladech a představách. Takže důvěra není nutně založená na faktech. Většinou je založená na paměti a zbožných přáních – na naději, že to, co víme nebo čemu věříme, bude takové i v budoucnu.\r\nTato důvěra založená na paměti, víře, slibech a naději může být snadno a bolestně zrazena, když jsme postaveni před skutečná fakta o minulosti či přítomnosti. To, na čem jsme s takovou jistotou založili svůj vztah k druhé osobě, vůbec nemusela být pravda. Nebo se někdo, o kom jsme si mysleli, že ho dobře známe a můžeme mu věřit, náhle změnil. Naše nálady, to, co máme rádi a neradi, co nás dokáže nadchnout a s kým se cítíme být propojeni, to vše se mění.\r\nMůžeme se dívat a naslouchat přímo, pozorně, právě teď, bez automatického zkreslujícího vlivu představ a zbožných přání? Můžeme si užívat bezpečí důvěry založené na minulých zkušenostech a předjímání budoucnosti, ale neotevřeme se tím bezprostřednímu a čerstvému uvědomování právě teď.\r\nVše okolo nás i uvnitř nás se neustále mění. Můžeme si to uvědomovat beze strachu? Můžeme čelit nejistotě vyvolané neustálou změnou a být otevření myšlenkám a pocitům, které nejistotu doprovázejí? Nebo lpíme na důvěře, že vše zůstane tak, jak bychom chtěli. Slepá důvěra není otevřená. Nevidí. Její bezpečí je iluzorní. V žádném případě nemůže nahradit bdělost a pozornost právě v tomto okamžiku! \r\nTím nemyslím, že bychom měli být podezřívaví a nedůvěřiví. Podezřívavost a nedůvěra jsou také založeny na vzpomínkách, vědomých i nevědomých. Možná byla naše očekávání tolikrát a tak bolestivě zklamána a zrazena, že máme strach z nových zranění. Není nedůvěra vlastně to, že se bojíme nového zranění, a tak se stáhneme? Můžeme to pozorně sledovat právě, když se to děje? Můžeme všímavě čelit strachu ze zranění a touze stáhnout se do ochranné ulity? Co chráníme? Co je zraňováno? Zkoumáme to všechno?\r\nLidé často říkají, že potřebují prostředí – terapeutické či jiné –, ve kterém mohou druhým důvěřovat, aby se mohli otevřít nejhlubším pocitům a emocím. Rádi bychom důvěřovali, že když sami sebe do hloubky zkoumáme a otevíráme se před druhými, nebude to zneužito, nebudeme zesměšněni, ponižování nebo jinak zraněni terapeutem, učitelem nebo členem skupiny, ve které se otevíráme. Můžeme se na to podívat důkladněji?\r\nAť už jsme sami nebo ve skupině, bolest a strach vznikají, když se do sebe podíváme a ocitneme se tváří v tvář hluboce zakořeněné úzkosti, vzteku, nenávisti, násilí, žárlivosti, závisti a viny. Bolest a strach vznikají, protože z první ruky zjišťujeme, že nejsme takoví, jací bychom chtěli být, nebo jací jsme si mysleli, že jsme. Nejsme těmi ideálními představami, které do mysli a těla vtiskli naši rodiče, vychovatelé, náboženští učitelé a další vzory. Nejsme ideální osobnosti, ať jsme jakkoliv připoutaní a identifikovaní s ideálními představami o sobě.\r\nVšichni jsme z jednoho těsta podmíněných reakcí a emocí a všichni sdílíme tytéž strachy a pocity viny, že nejsme takoví, jací bychom měli být. V jednu chvíli se cítíme být lepší než druzí a vzápětí se nám zdá, že jsme nejhorší ze všech. Chtěli bychom být mocní a důležití, a přitom se bojíme slabosti a ponížení. Bojíme se dělat chyby a čelit obvinění a raději hledáme chyby jinde a obviňujeme druhé. Někde uvnitř všichni cítíme nenasytitelnou potřebu nepodmíněné lásky, ale máme velké potíže nalézt tu lásku v sobě. Tak či onak, v různé míře je to platné pro nás všechny. Můžeme to prozkoumat sami u sebe, trpělivě a tiše to sledovat?\r\nKdyž se na sebe zblízka a upřímně podíváme, zjistíme, že nejsme výjimeční. Zjistit pravdu o sobě znamená zjistit pravdu o „druhých“. Jakmile zjistíme, jak moc jsme si podobní ve svých potřebách, reakcích a emocích, nebudeme se už tak bát, že nás „druzí“ zraní. Zranění uvnitř nás a uvnitř „druhých“ jsou ta samá zranění. Namísto vyhýbání se a unikání bolesti, ji můžeme důkladně a do hloubky procítit a se soucitem jí porozumět díky přímému vhledu. Můžeme tímto způsobem pracovat jak sami, tak společně?\r\nMožná se ptáte: Když se sejdou dva lidé, kteří k sobě cítí hluboké přátelství a otevřenost, sdílejí spolu dobrou vůli a společné zájmy – neznamená to, že si navzájem důvěřují?\r\nPodívejme se na to znovu: Když se přátelsky setkáme, sdílíme své zájmy a navzájem od sebe nic neočekáváme, můžeme to pak popsat jako „důvěru“, ale není důvod vytvářet ideu důvěry a ulpívat na ní.\r\nVšechno už je zde, když od sebe nic nečekáme, že ano? Vše už je zde, takové jaké to je, bez ochranných schránek, bez úniků a strachu. Tento okamžik je živý a úplný. Co se stane s důvěrou ve chvíli, kdy se začnu chránit a stáhnu se? Vidíme to? Důvěřovat znamená sklouzávat znovu k představám o bezpečí a nadějím na jeho dosažení, a tak se dostáváme mimo živou přítomnost, která nezná pocit oddělenosti od toho, co se právě děje.\r\nPokud tomu jasně rozumíme, tak co tedy potom znamená důvěřovat sami sobě? Někteří lidé tvrdí, že nemůžete důvěřovat druhým, dokud nedůvěřujete sami sobě. Ale kde je Já, kterému chcete důvěřovat? Můžeme si položit tuto otázku a volně sledovat nekonečné projevy Já – strach, utrpení, osamělost, chtivost, vztek, nenávist, nedostatek lásky a nenasytitelnou potřebu bezpečí?\r\nTo je Já – čemu by se tady mělo věřit?\r\nPřímé uvědomování není možné, dokud dojem Já ovládá a pokřivuje vnímání a jednání. Je zde potřeba důvěry a zároveň naprostá neschopnost důvěřovat. Potřeba i neschopnost důvěry vznikají díky oddělenosti Já. Pouze, když se Já rozpouští v přímém vhledu, vzniká skutečná nepodmíněná láska. Nepodmíněná láska nemá potřeby, nezná strach, ani důvěru, ani nedůvěru. Není oddělená. Není to něco, co dělám. V lásce není ani Já, ani Ty.\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,56,56,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nMilá Toni,\r\n\r\npíšu, protože jsem nedávno musela čelit velkému strachu. Poté co jsem absolvovala seminář zabývající se psychologickými problémy jaderné doby, promítal se film Den poté. Pomáhala jsem organizovat komunitní setkání pro své sousedy, abychom mohli sdílet pocity, které v nás ten film vyvolal. Všechny ty strašné politické a vojenské události se pro mne najednou staly reálné. Jako kdyby se zvedla opona a já najednou uviděla, jak strašně nebezpečný je tenhle svět! Sevřel mne téměř paralyzující strach. Můžu na to přestat myslet jedině tehdy, když pracuji. Také jsem meditovala vsedě a trochu to pomohlo, ale i při tom se objevovala . Cítila bych se silnější, kdybych věděla, kdo jsem – věřím, že kdybych to zjistila,tolik bych se nebála . Cítím, že hledám nějaký únik, dokonce mne napadá, že se toděje jen proto, abych začala brát vážně svou meditační praxi jinak ji nemohu myslet doopravdy! Cítím se úplně vyděšená a pak přijde bolest, protože si uvědomím, jak je život krásný. Chtěla bych, aby ten strach zmizel, a zároveň se bojím ho pustit, bojím se, že bych zase usnula.\r\nČástečně si uvědomuji, že mohu zemřít dříve, než bych čekala. Vím, že to má co dělat se strachem z mé vlastní smrti. (Ten je ale odlišný od zděšení, které cítím, když si vybavím scény, kde vybuchují bomby.) Jednoduše nechci ještě umřít.\r\nNevím vlastně, co od tebe potřebuji slyšet – jistě ne to, že všechno bude v pořádku. Poslouchala jsem několik tvých nahrávek a byla bych vděčná, kdybys mi napsala dopis.\r\n\r\n<br>\r\n\r\nMilá – – –,\r\n\r\nsetkáváme se s mnoha různými strachy: paralyzujícím strachem a zděšením při pomyšlení na výbuchy jaderných bomb a odlišným strachem z vlastní smrti. Nesnášíme je a chtěli bychom, aby zmizely. A přitom se bojíme, že když zmizí, tak zase usneme. Strach nás povzbuzuje, abychom si sedli a usilovně začali zkoumat co se s námi děje. A doufáme, že to nám to pomůže strachu uniknout.\r\nNaší navyklou reakcí na strach je touha se ho zbavit. Můžeme mu místo toho přímo čelit, naplno, a přijít tak na jeho základní příčinu? Jedině když mu budeme bezprostředně čelit, důkladně mu porozumíme a uvědomíme si, že my jsme strach, ztratí tu ohromující moc, kterou má nad naším životem.\r\nMůžeme zůstat zcela tiší, třebaže je strach zrovna přítomen, a doprovázet ho tiše, bez hnutí, kdykoli se objevuje a odhaluje? Být naprosto zticha znamená nechtít, abychom z toho ticha něco získali – člověk si pak jen všímá toho, co se právě děje, bez zábran, posuzovaní nebo očekávání, že se něco zlepší. Je to možné?\r\nCo je strach? Můžeme ten proces důkladně sledovat?\r\nV okamžiku, kdy něco ohrozí náš život, se objeví silná fyziologická reakce v celém organismu: stoupá energie, zrychluje se tep, sevře se žaludek, střeva se zkroutí, svaly se napnou, smysly se zostří. Zdědili jsme zvířecí instinkty – máme je naprogramované v mozku, připravují tělo k útěku, útoku nebo strnutí.\r\nKdyž se objeví reálné nebezpečí a máme možnost utéct, nahromaděná energie slouží svému účelu; je naplněna potřeba okamžitě jednat. Uskočit před padajícím stromem je přiměřená reakce. Povšimnutí si nebezpečí a uskočení tvoří jednu společnou akci.\r\nNicméně to, co nás většinou děsí, není bezprostřední nebezpečí, ale jsou to obavy o naši tělesnou nebo psychickou existenci: myšlenky na to, co by se nám mohlo stát v budoucnosti. Tyto myšlenky vyrůstají ze vzpomínek na bolestné a děsivé situace, které jsme sami zažili nebo o kterých jsme se dozvěděli – v knížkách, zprávách, filmech a tak dále.\r\nMyšlenky na minulé i budoucí nebezpečí spouštějí tytéž tělesné reakce jako reálné nebezpečí, ale my při nich neděláme to, k čemu jsme biologicky naprogramovaní, nevyskočíme a neutečeme. Prostě jen pokračujeme v přemýšlení, představách a emocích: „Co se mi stane? Jaké to bude? Bude to katastrofa! Co udělám? Umřu?“ S každou další myšlenkou a představou se objeví více tělesných příznaků, které následně vytvářejí nové myšlenky: „Nesnáším tenhle strach. Začíná to být nesnesitelné. Chci, aby to přestalo. Jak to mohu zastavit? Jak se z toho mohu dostat?“ Přemýšlením o své situaci se trápíme ještě víc. Chtění zbavit se utrpení vytváří rozpor a pocit, že „já“ a utrpení jsou od sebe oddělené a odlišné, a to následně vytváří ještě více utrpení a napětí.\r\nVidíte, jak se následky myšlenek valí skrz tělo a mysl jako lavina? Vidíte to a cítíte přímo, právě když se to děje. Nebo se tomu chcete vyhnout?\r\nHledáme-li rozptýlení v práci, v sociálních a politických hnutích, v zábavě, sportu, pití, sexu nebo v náboženství, může to dočasně zbavit mysl děsivých myšlenek a tělesného rozrušení, ale nemůže nám to přinést vnitřní svobodu. Strachu se nedá uniknout. Strach se dá jen dočasně zahnat pod povrch. Dříve či později se myšlenky vrátí k hrozbám – bombám nebo čemukoli jinému – strach se znovu vynoří a celý ten proces začne nanovo. Myslet na nebezpečí, ze kterého se nedá žádným způsobem uniknout (například na globální nukleární holocaust), neumožňuje najít ani imaginární útočiště. Přestože všechny naše zděděné instinkty křičí „BĚŽ!“, nahromaděná energie se nemůže vybít. Jen myšlenky se dál zmateně rojí a výsledkem jsou stavy zděšení a paralýzy.\r\nMůžeme rozpoznat, že myšlenky na minulost, přítomnost a budoucnost jsou příčinou strachu? Můžeme rozpoznat, že minulost, přítomnost a budoucnost jsou samy o sobě pouhými myšlenkami?\r\nKdyž nevzpomínám, jak mi bylo v minulosti, a nepředstavuji si, jak mi bude v budoucnosti, strach nevzniká. Moje „já“ je také jen myšlenka – ve skutečnosti je to souhrn mnoha různých, v minulosti nasbíraných představ, identifikací a symbolů (a s nimi spojených emocí, motivací a cílů). Bojíme se o tyto představy – bojíme se, že příběh našeho života může skončit předčasně a nešťastně. Dívejte se na to, zkoumejte to – zkuste to sami na sobě. Vzniká strach bez vzpomínek na minulé události a předjímání budoucích nebezpečí? Je zde pouze to, co se právě teď děje. A to může být třeba i bezprostřední nebezpečí a okamžitá reakce, ale v tom problém není.\r\nCo je zač, ten strach z vlastní smrti, který nás mučí? Můžeme mu dovolit, aby se rozvíjel a odhaloval a přitom ho tiše zkoumat a doprovázet, bez ohledu na to, jak silné je naše nutkání utéci?\r\nCo je to vlastní smrt?\r\nKdyž se na chvíli zastavíme a podíváme se dovnitř – není vlastní smrt jen pojem? Není to jen sled myšlenek a obrazů, které procházejí myslí? Jaké to je když pomyslíme na to, že by naše záliby, které si tak hýčkáme, měly najednou nezvratně zaniknout. Scény vlastního umírání se odehrávají výhradně v naší představě a přesto spouští obrovskou psychickou i tělesnou tíseň. \r\nStejně tak bolest - „bolest, když začnu vnímat krásu života“ - není tato bolest důsledkem myšlení: „Už tu nebudu, abych si tu krásu užívala?“ Nebo: „Až nastane naprostá jaderná zkáza, nikdo tu nebude a žádná krása tu nezůstane, aby si ji někdo užíval.“\r\nKdyž pomineme tu opravdu strašlivou tragédii lidského válčení – odkud se bere ten strach, že „já“ už nebudu? Vzniká proto, že si neuvědomujeme, že se tak strašně bojíme o pouhou představu? Protože si opravdu myslíme, že ta představa jsem \"já\"?\r\nUprostřed tohoto obrovského, nezměřitelného, neustále se měnícího, umírajícího a zase se obnovujícího proudu života se lidská mysl snaží udržet pro sebe něco trvalého a jistého. Máme schopnost myslet a vytvářet si o sobě představy, zapamatovat si je a pevně se k nim připoutat. Díky tomu bereme tento svět představ a idejí jako reálný. Plně věříme, že příběh našeho života je skutečný. Jsme s ním plně identifikováni a chtěli bychom, aby pokračoval navždy. Pojem „navždy“ je sám o sobě jen vynálezem lidské mysli. Navždy je sen.\r\nKdyž to budeme zkoumat neomezovaní myšlením, představami, vzpomínkami a názory, zkoumat to důkladně, až do hloubky naprosté temnoty nevědění, může se náhle objevit vhled, že nejsme vůbec nic – nic – že, vše čeho jsme se drželi, jsou představy a sny. Být nic znamená být všechno. Je to úplnost. Soucit. Je to konec oddělenosti, strachu a utrpení.\r\nJe přítomna bolest, když není nikdo, komu by vadila?\r\nKdyž „já“ zaniká, otevírá se něco nádherného.\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,57,57,'und',0,'<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>\r\nMůžeme na sobě lpět, protože se bojíme, že jeden druhého ztratíme, ale ovládání či vlastnění druhého nemá nic společného s láskou. Vlastnění je příčinou pýchy i strachu, závislosti a utrpení. Láska nezná strach a závislost. Nevlastní a není připoutaná. Skutečná láska nevytváří utrpení. \r\n\r\nMy, lidské bytosti, chceme žít šťastně, v bezpečí a obklopeni láskou. Ale přestože se o to stále snažíme, nevíme, jak toho dosáhnout.\r\nO štěstí a bezpečí přemýšlíme, sníme a mluvíme. Mluvíme a sníme i o lásce – představujeme si ji, toužíme po ní, modlíme se za ni, slibujeme si ji navzájem a usilovně se za ní ženeme. Ale skutečné štěstí, bezpečí a láska nejsou produkty. Nemohou být záměrně vytvořeny. Nemůžeme je ovládat. A pokud jsou to jen sny a představy, tak nejsou skutečné. Skutečné štěstí, bezpečí a láska přicházejí bez pozvání, když je mysl tichá a otevřená, nezmítaná sebestřednými rozpory. Skutečné štěstí, bezpečí a láska vznikají nečekaně, když v mysli není chtění a strach, když se mysl o nic nesnaží.\r\nMožná se divíme: „Proč jsme nešťastní, proč nám chybí bezpečí a láska?“\r\nMůžeme to začít zkoumat, pečlivě a nestranně, okamžik po okamžiku, když jsme spolu doma, v práci nebo kdekoliv jinde? Můžeme se ptát pokaždé  znovu, objevovat, porozumět si a pečovat jeden o druhého? \r\nObjevování a porozumění nevznikne v mysli, která je uzavřena do strnulých představ o sobě a druhých. Když jsme spolu, může vzniknout otevřenost a skutečný zájem o cokoliv, co se děje v tobě i ve mně, právě v tomto okamžiku? Může to být touha a dychtivost, předsudek a strach, něha nebo napětí, vztek nebo radost, neporozumění, osamělost, odmítnutí, nepřístupnost, pocit osamělosti nebo cokoliv jiného.\r\nMůžeme začít se zájmem a do hloubky zkoumat, co nás motivuje a přesvědčuje, ať už vědomě či nevědomě? Můžeme si přímo uvědomovat, co se děje v nás a mezi námi – ne jen na povrchu, ale v hloubce?\r\nJe možné být v neustále čerstvém a intimním kontaktu s rozmanitými a složitými myšlenkami a emocemi, které vyvstávají v nás i v „druhých“, a přitom nic nenálepkovat jako dobré či špatné? Nenálepkovat! Uvědomujeme si, jak rychle vzniká hodnocení? Je možné to sledovat bez odsuzování či nekritického přijímání?\r\nDva lidé žijící spolu – můžeme se spolu setkávat každý den nově, bez lpění na vzpomínkách týkajících se včerejška, minulých let nebo jen předešlého okamžiku? \r\nKaždá chvíle života je nová a čerstvá. Můžeme skutečně vnímat tuto pravdu a žít tímto způsobem, nebo jsme navěky uvázli v nekonečném sledu příjemných či bolestných vzpomínek? Toto břemeno můžeme odložit! Je možné to udělat právě teď, nebo se budeme stále znovu nimrat ve vzpomínkách?  \r\nPřestože jsme si v průběhu života udělali spoustu představ o sobě i o druhých, můžeme se zbavit jejich tíživého vlivu, když jsme spolu? Uvědomujeme si, jak tyto představy zkreslují způsob, jakým se vzájemně vnímáme? Jak nám brání vidět věci právě tak, jak jsou? Pokud tomu zcela rozumíme, můžeme se opatrně – pečlivě – začít dívat znovu, jako by to bylo poprvé?\r\nJe možné se na sebe navzájem dívat a naslouchat si zcela novým způsobem – aniž by nás naše zvyky nutily opravovat a měnit druhé podle toho, co se nám líbí a nelíbí? Můžeme znovu objevovat, co se děje právě teď, a reagovat spíše díky jasnému porozumění a ne na základě představ? \r\nSpousta otázek… Čteme je nedbale a ve spěchu, nebo se můžeme skutečně zastavit, tiše žasnout a důkladně vše zkoumat?\r\nTento vesmír je nekonečný prostor. Je možné uvolnit místo tomu, co se právě děje, bez okamžité reakce? Jen si to klidně uvědomovat, a ne okamžitě hledat chyby? Jakmile se rozběhne mechanismus hledání chyb, mysl přestane vnímat to, jací skutečně jsme, uzavře se a zaslepí vztekem, odporem a pocitem viny.\r\nCo to znamená: vidět, jací skutečně jsme? Vzpomínky na to, jací jsme byli, nejsou tím, čím jsme nyní. Paměť je neúplný a nepřesný záznam minulosti. Přítomnost je zcela jiná. Tiše sledovat a naslouchat přítomnosti není vzpomínání. Je to zcela jiný stav mysli, při němž se pročišťuje vnímání. \r\nVčera se ten malý potůček, který teče nedaleko centra, bouřlivě valil plný blátivé vody, takže nebylo vidět na dno. Dnes teče klidně, je čistý a odhaluje třpytivě zelené kameny v hloubce.\r\nMůžeme vidět věci tak, jak jsou právě teď? Bez chtění, aby bylo něco jinak? Bez srovnávání, co se nám líbí a co ne? Bez snahy, aby už to tak zůstalo napořád? Bez ulpívání a závislostí? Bez touhy vlastnit a ovládat?\r\nMůžeme spolu žít na Zemi jako lidské bytosti a nesnažit se jeden druhého vlastnit nebo se jeden druhého zbavit? Představa, že druhého ovládám, poskytuje iluzorní pocit bezpečí. A s tím nevyhnutelně souvisí strach, že ztratíme to, na co jsme si zvykli a k čemu jsme připoutaní. \r\nKdyž jeden druhého ztratíme – ve skutečnosti nebo v představě –, přichází bolestný zármutek, pocit opuštěnosti, ztracenosti, zklamání a sebelítosti. Když si představíme, že nás někdo opustí pro někoho jiného, přichází agóonie žárlivosti, vzteku, nenávisti a násilí. To si může důkladně ověřit každý sám na sobě. Můžeme na sobě lpět, protože se bojíme, že jeden druhého ztratíme, ale ovládání či vlastnění druhého nemá nic společného s láskou. Vlastnění je příčinou pýchy i strachu, závislosti a utrpení. Láska nezná strach a závislost. Nevlastní a není připoutaná. Skutečná láska nevytváří utrpení. \r\nStromy pod večerním nebem, kmeny a větve planoucí ve zlatém světle zapadajícího slunce, tlumené zvuky hmyzu a ptáků, vzdálené letadlo brázdící oblohu, vůně večerního vzduchu a šelest listů oživených pohybem, to vše najednou se hýbe, zvučí a třpytí ve vánku. Rychle plující oblaka stále proměňují svoji podobu, tvary a barvy mizejí a objevují se odnikud… nic není oddělené, nic nestojí druhému v cestě v tomto celistvém proudu života. Je zde prostor, vše se děje volně, nic nevládne nad něčím jiným, a přesto je vše neoddělitelně propojeno se vším ostatním. Všechno je vše ostatní.\r\nToto úplné všechno propojené se vším nikdy nezůstává stejné, mění se okamžik za okamžikem, a přesto je každý okamžik úplné a bez rozporů. \r\nNejsme od toho všeho odděleni! Neexistuje oddělené „já“ a „mé“, jen paměť a pocity, které jsou spojeny s myšlením.\r\nSkutečnost je nádherná, pokud jí hluboce porozumíme. Je to láska a radost a konec nebezpečí.\r\n<br><a href=\"/toni_packer\"> ... Zpět na stránku o Toni Packer</a>\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,58,58,'und',0,'<p>Díky tomuto cvičení můžete lépe porozumět sobě i druhým. Dokonce i pokud situaci \"nevyřešíte\" může v důsledku porozumění dojít k prožitkovému posunu a uvolnění napětí. Budete potřebovat: - papír a tužku - cca 20 minut času - vzpomínku na konkrétní situaci (Kdy to bylo? Kde to bylo? Kdo tam byl?) - odvahu být sami se sebou</p>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>1. Můžete zkoumat příjemné i nepříjemné situace. Pokud si vyberete nepříjemnou situaci, nemusí jít nutně o konflikt. Nevybírejte si zpočátku příliš těžké situace, ale spíš středně nepříjemné. Najděte v průběhu celé situace jeden konkrétní okamžik, který byl nejintenzivnější. Objektivně popište chování druhé osoby v tomto okamžiku (jako kdyby to zachytila kamera). Např. :\r\n			<ul>\r\n				<li>Řekla mi: \"Už zase jsi neumyl nádobí!\"</li>\r\n				<li>Otočil se a odešel pryč.</li>\r\n				<li>Dívala se na mne a mlčela (ale pozor např. \"ublíženě mlčela\" či \"výhrůžně mlčela\" není objektivní pozorování, ale pouze náš dojem)</li>\r\n			</ul>\r\n			Na horní okraj papíru napište krátký popis chování druhé osoby, např. co nejpřesnější citát výroku, který Vám řekl/a.</td>\r\n			<td><img src=\"/images/cviceni_empatie.jpg\" width=\"300px\" /></td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>2. V horní polovině papíru udělejte dvě čáry ve tvaru T. Levou část nadepište Pocity a pravou Potřeby.</p>\r\n\r\n<p>3. Do levé části napište pocity, které se objevily poté, co jste výrok slyšeli. Můžete se inspirovat v <a href=\"/seznam_pocitu\">seznamu pocitů</a>.</p>\r\n\r\n<p>4. Do pravé části napište, co jste potřebovali a nedostali, nebo co důležitého vám chybělo, když jste výrok slyšeli. Můžete se inspirovat v <a href=\"/seznam_potreb\">seznamu potřeb</a>.</p>\r\n\r\n<p>5. Chvíli relaxujte. Napadají Vás ještě nějaké pocity a potřeby, které by se daly na papír dopsat?</p>\r\n\r\n<p>6. V dolní polovině papíru udělejte opět dvě čáry ve tvaru T. Levou část nadepište pocity a pravou Potřeby.</p>\r\n\r\n<p>7. Do levé části napište pocity, které mohla cítit osoba, která výrok řekla. Můžete se inspirovat v seznamu pocitů.</p>\r\n\r\n<p>8. Do pravé části napište, co asi potřebovala a nedostávala osoba, která výrok řekla. Můžete se inspirovat v seznamu potřeb.</p>\r\n\r\n<p>9. Chvíli relaxujte. Napadají Vás ještě nějaké pocity a potřeby, které by se daly na papír dopsat?</p>\r\n\r\n<p>10. Je pro Vás teď situace jasnější? Je možné lépe porozumět, proč jste se vy i druhý jednali tímto způsobem? Porozumění neznamená, že musíte jednání schvalovat. Sledujte chvíli své pocity.</p>\r\n\r\n<p>Změnili se nějak Vaše pocity? Cítíte méně napětí a&nbsp; nepříjemných emocí? Pokud ne, není to chyba, Empatické porozumění je dovednost, kterou lze trénovat. Můžete tedy toto cvičení zkoušet znovu s tou samou nebo jinou situací.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Toto cvičení je velmi jednoduchou ukázkou <a href=\"/NVC\">Nenásilné komunikace</a>, rozhodně však možnosti nenásilné komunikace nevyčerpává.</p>\r\n\r\n<div align=\"right\"><i>Cvičení bylo převzato ze stránek <a href=\"http://www.theexercise.org/\">theexercise.org</a></i></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,59,59,'und',0,'<div align=\"center\"><b>Jak se cítíme, když naše potřeby ,jsou\' uspokojeny</b></div>\r\n <table style=\"width: 100%\" border=\"1\">\r\n      <tbody>\r\n        <tr>\r\n          <td>aktivní\r\n            báječně\r\n            bez dechu\r\n            bezpečně\r\n            bezstarostně\r\n            bujaře\r\n            cítíme důvěru\r\n            cítíme naději\r\n            cítíme úlevu\r\n            citlivě\r\n            čile\r\n            dojati\r\n            fajn\r\n            fascinovaně\r\n            hezky\r\n            hrdě\r\n            inspirovaní\r\n            jistě\r\n            klidně\r\n            láskyplně\r\n            nádherně\r\n            nadšeně\r\n            naplnění\r\n            napnutí\r\n            neklidní\r\n            nespoutaní\r\n            netrpěliví</td>\r\n          <td>nevázaně\r\n            odhodlaně\r\n            odpočinutí\r\n            odvážně\r\n            ohromeně\r\n            okouzleně\r\n            oproštěně\r\n            optimisticky\r\n            oslněni\r\n            osvěženi\r\n            osvobozeně\r\n            oživeni\r\n            plni energie\r\n            plni chuti\r\n            plni něhy\r\n            plni síly\r\n            pobaveně\r\n            podníceni\r\n            pohlceni\r\n            pohnutě\r\n            poklidně\r\n            posíleni\r\n            potěšeni\r\n            povzbuzeni\r\n            prima\r\n            prospěšní\r\n            přátelsky nakloněni</td>\r\n          <td>překrásně\r\n            překvapeně\r\n            přešťastně\r\n            příjemně\r\n            pyšně\r\n            radostně\r\n            rozdováděně\r\n            rozjařeně\r\n            rozjásaně\r\n            rozpustile\r\n            rozradostněně\r\n            rozrušeně\r\n            rozveseleně\r\n            rozzářeně\r\n            silně\r\n            sdílně\r\n            sebejistě\r\n            senzačně\r\n            skvěle\r\n            slastně\r\n            slibně\r\n            spokojeně\r\n            svobodně\r\n            šťastně\r\n            u vytržení\r\n            účastně\r\n            udiveně</td>\r\n          <td valign=\"top\">uchváceně\r\n            uneseně\r\n            uspokojeně\r\n            uvolněně\r\n            užasle\r\n            úžasně\r\n            užitečně\r\n            v dobré náladě\r\n            v pohodě\r\n            vášnivě\r\n            vděčně\r\n            vesele\r\n            ve střehu\r\n            vítězoslavně\r\n            volně\r\n            vroucně\r\n            vřele\r\n            vyrovnaně\r\n            vzpruženě\r\n            vzrušeně\r\n            zamilovaně\r\n            zaujatě\r\n            zúčastněně\r\n            zvědavě\r\n            živě\r\n</td>\r\n        </tr>\r\n      </tbody>\r\n    </table>\r\n<br>\r\n    <p class=\"western\" style=\"margin-bottom: 0cm\">\r\n<div align=\"center\"><b>Jak se cítíme, když naše potřeby ,nejsou\' uspokojeny</b></div>\r\n    </p>\r\n    <table style=\"width: 100%\" border=\"1\">\r\n      <tbody>\r\n        <tr>\r\n          <td>apaticky\r\n            bezbranně\r\n            beznadějně\r\n            bídně\r\n            cítíme paniku\r\n            cítíme lítost\r\n            cítíme obavy\r\n            depresivně\r\n            deprimované\r\n            dopáleně\r\n            dotčeně\r\n            duchem nepřítomně\r\n            frustrovaně\r\n            hanebně\r\n            hrozně\r\n            chladně\r\n            indiferentně\r\n            labilně\r\n            lhostejně\r\n            líně\r\n            marně\r\n            mdle\r\n            melancholicky\r\n            mizerně\r\n            mrzutě\r\n            nabručeně\r\n            nakvašeně\r\n            nanicovatě\r\n            napnutě\r\n            nasupeně\r\n            naštvaně\r\n            nedůtklivě\r\n            nedůvěřivě\r\n            neklidně</td>\r\n          <td>neochotně\r\n            nepoctivě\r\n            nepohodlně\r\n            nepokojně\r\n            nerozhodně\r\n            nerudně\r\n            nervózně\r\n            nespokojeně\r\n            nešťastně\r\n            netečně\r\n            netrpělivě\r\n            nevraživě\r\n            nevrle\r\n            nezúčastněně\r\n            nostalgicky\r\n            ochable\r\n            ochromeně\r\n            opuštěně\r\n            osaměle\r\n            ospale\r\n            otráveně\r\n            otupěle\r\n            pasivně\r\n            pesimisticky\r\n            podezíravě\r\n            podrážděni\r\n            pokořeni\r\n            popleteni\r\n            popuzeni\r\n            protivně\r\n            provinile\r\n            přecitlivěle\r\n            překvapeně\r\n            raněni</td>\r\n          <td>rozčarováni\r\n            rozčileni\r\n            rozháraně\r\n            rozhněvaně\r\n            rozhořčeně\r\n            rozladěně\r\n            rozmrzele\r\n            rozpačitě\r\n            rozrušeně\r\n            roztěkaně\r\n            roztrpčeni\r\n            roztržitě\r\n            rozzlobeni\r\n            rozzuřeni\r\n            skepticky\r\n            sklesle\r\n            sklíčeně\r\n            slabě\r\n            smutně\r\n            stísněně\r\n            strašně\r\n            strnule\r\n            šokované\r\n            špatně naladěni\r\n            tesklivě\r\n            tíživě\r\n            uboze\r\n            unaveně\r\n            ustaraně\r\n            utahaně\r\n            uvedeni do rozpaků\r\n            úzkostně\r\n            váhavě\r\n            vlažně</td>\r\n          <td>vyburcovaní\r\n            vyčerpaní\r\n            vyděšení\r\n            vydráždění\r\n            vylekaní\r\n            vynervovaní\r\n            vyplašení\r\n            vysílení\r\n            vystrašení\r\n            vyvedeni z rovnováhy\r\n            vzbouření\r\n            vznícení\r\n            zahanbení\r\n            zahořklí\r\n            zaražení\r\n            zarmoucení\r\n            zasmušile\r\n            závistivě\r\n            zbaveni iluzí\r\n            zdeptaní\r\n            zdráhavě\r\n            zdrcení\r\n            zhnusení\r\n            zklamaní\r\n            zlostně\r\n            zmatení\r\n            znechucení\r\n            zneklidnění\r\n            znepokojení\r\n            znudění\r\n            zoufale\r\n            zviklaně\r\n            žalostně\r\n            žárlivě</td>\r\n        </tr>\r\n      </tbody>\r\n    </table>\r\n\r\n<div align=\"right\"><i> Převzato z knihy M. Rosenberga Nenásilná komunikace</i></div>','','full_html'),('node','page',0,60,60,'und',0,'    <table style=\"width: 100%\" border=\"1\">\r\n      <tbody>\r\n        <tr>\r\n          <td valign=\"top\"><b>Autonomie </b>\r\n            volit si vlastní cíle \r\n            a cesty pro jejich naplnění\r\n\r\n           <b> Oslava </b>\r\n            oslavovat vznik života\r\n            a naplněné sny\r\n            slavnostně si připomínat\r\n            ztráty: milované osoby, sny\r\n            atd. (smutek)\r\n            \r\n            <b>Celistvost</b>\r\n            autentičnost\r\n            tvořivost\r\n            vlastní hodnota\r\n            význam\r\n\r\n           <b>Potěšení</b>\r\n            smích\r\n            zábava\r\n          </td>\r\n          <td valign=\"top\"><b>Společenství</b>\r\n            blízkost\r\n            citová jistota\r\n            důvěra\r\n            láska\r\n            ocenění\r\n            podpora\r\n            porozumění\r\n            potvrzení\r\n            pozornost\r\n            přijetí\r\n            přispění k obohacení života\r\n            společnost\r\nrespekt\r\n            upřímnost \r\n            uznání\r\n            empatie\r\n            laskavost\r\n          </td>\r\n          <td valign=\"top\"><b>Duševní jednota, spojení</b>\r\n            harmonie\r\n            inspirace\r\n            klid a mír\r\n            krása\r\n            řád\r\nsmysl\r\n            \r\n           <b> Tělesné potřeby</b>\r\n            bezpečí domova\r\n            dotek\r\n            jídlo\r\n            odpočinek\r\n            ochrana před nebezpečím\r\n            pohyb, cvičení\r\n            sexuální vyjádření\r\n            voda\r\n            vzduch</td>\r\n        </tr>\r\n      </tbody>\r\n    </table>\r\n\r\n<div align=\"right\"><i> Převzato z knihy M. Rosenberga Nenásilná komunikace</i></div>','','full_html'),('node','page',0,61,61,'und',0,'<div align=\"center\">\r\n<img width=\"300\" src=\"/images/probouzeni.jpg\">\r\n<i>Otevřít po ránu tělo a mysl\r\nbohatství přítomného okamžiku.</i>\r\n<br>\r\nOd 12. 2. 2014, každou středu ráno od 7:30, \r\nv <a target=\"blank\" href=\"http://pracovna.cz\">Pracovně</a>, Vlkova 36, Žižkov \r\nVstupné dobrovolné, doporučené 50-100Kč</div>\r\n<br>\r\nNa co se můžete těšit? \r\nNejprve se ujistíme, že máme všech pět pohromadě a prozkoumáme v klidu a v tichu všechny smysly. Pak si protáhneme tělo pomocí jednoduchých jógových cvičení spojených s imaginacemi.  Cílem není jen protažení, ale poznávání možností, které nám tělo dává.\r\nVětšinu času budeme věnovat pohybové improvizaci. Nebudeme usilovat o nějaká akrobatická čísla. Skrz pohyb můžeme poznávat sami sebe. Hranice našeho těla i hranice mysli - navyklé pohyby, reakce a názory.\r\nBudeme vnímat prostor, věci a lidi kolem sebe, necháme je rezonovat uvnitř sebe a vyjádříme to pohybem. Někdy necháme hýbat jen bránici a budeme se smát. A někdy se tiše zastavíme a budeme vnímat pohyb uvnitř nás. Pohybovat se můžeme sami, ve skupině nebo v přímém kontaktu. Vleže, ve stoje, v letu. Pokaždé se může dít něco navenek odlišného, ale vždy se budeme vracet do přítomnosti a všímat si jaké pocity, emoce, myšlenky se v nás objevují. \r\nVše je zcela dobrovolné. Při pohybu se učíme respektovat potřeby své i druhých.\r\nA po tom všem si spolu můžeme dát snídani v kavárně :) \r\nRánem provází <a href=\"/honza_burian\">Honza Burian</a>.\r\n\r\n<b>Pokud chcete přijít pošlete mi prosím do úterka 21h sms na tel: 608214854, abych Vám případně mohl dát vědět, kdyby se ráno nekonalo. Díky :) </b> \r\n','<table><tr>\r\n<td><img width = \"150\" src=\"/images/probouzeni.jpg\"> </td>\r\n<td>\r\n<div align=\"center\"><i>Otevřít po ránu tělo a mysl\r\nbohatství přítomného okamžiku.</i>\r\n\r\nOd 12. 2. 2014, každou středu ráno od 7:30, \r\nv Pracovně, Vlkova 36, Žižkov \r\nJe nutné se přihlásit!</div></td>\r\n</tr></table>','full_html'),('node','page',0,62,62,'und',0,'<div align=\"center\">\r\n<img src=\"/images/exploring_mindfulness2_small.jpg\">\r\n</div>\r\n<br>\r\n<table><tr>\r\n<td width=\"50%\" valign=\"top\">\r\n<div align=\"center\">\r\n<img src=\"/images/gb.png\">\r\n</div>\r\n<b>Exploring mindfulness</b>\r\n- every Sunday (from 2.3.2014), 19:00, <a href=\"https://www.facebook.com/VilaFloraPraha\">Vila Flora</a>, Vlašimská 13\r\n\r\nCan we fully experience the daily life activities and dive deeply into them? Sensations, breathing, moving, talking, eating, drinking, being together - right now. In our modern world we are used to do many things at one time and in a mechanical way, as we eat we watch TV and speak or read, missing the whole experience of eating. And like this with many other things. Our awareness is mostly split and we have a hard time to focus on only one thing for longer time as the mind jumps from one object to another. \r\nMindfulness is about being fully aware of what we are experiencing in the very moment, it is about observation without criticism; being compassionate with yourself. With this attitude an apparently banal activity becomes a totally new experience and gives you the opportunity to get a better understanding of yourself.\r\n\r\nThe workshop will be led by different teachers of meditation and yoga.\r\nTranslation available. \r\nEntrance - voluntary donation.\r\n</td>\r\n<td valign=\"top\">\r\n<div align=\"center\">\r\n<img src=\"/images/cz.png\">\r\n</div>\r\n<b>Zkoumání přítomného okamžiku</b> \r\n- každá neděle (od 2.3.), 19h, <a href=\"https://www.facebook.com/VilaFloraPraha\">Vila Flora</a>, Vlašimská 13 \r\n\r\nDokážeme plně prožívat, co se děje právě teď i při běžných činnostech? Vnímat, dýchat, hýbat se, mluvit, jíst, pít, být spolu. V moderním světě jsme zvyklí dělat spoustu věcí najednou a mechanicky. Například, když jíme, díváme se na televizi a mluvíme nebo čteme. Díky tomu přicházíme o prožitek jídla. A podobné je to se spoustou jiných činností. Naše pozornost je často roztříštěná a nedokážeme se soustředit po delší dobu na jednu věc. Naše mysl skáče sem a tam. \r\nVšímavost je schopnost plně prožívat přítomný okamžik, sledujeme věci aniž bychom se nechali ovlivnit posuzováním a jsme laskaví sami k sobě i druhým. Pokud se nám podaří zaujmout tento postoj, pak se i zdánlivě obyčejná činnost může stát příležitostí, jak lépe porozumět práci mysli a těla. \r\n\r\nVe vedení se budou střídat různí učitelé meditace a jógy. \r\nV případě potřeby je zajištěn překlad do angličtiny.\r\nVstupné dobrovolné.\r\n</td>\r\n</tr>\r\n</table>\r\n\r\n','<table><tr>\r\n<td><img width = \"150\" src=\"/images/exploring_mindfulness2_small_crop.jpg\"> </td>\r\n<td>\r\n<div align=\"center\">\r\nPokud plně prožíváme přítomný okamžik, všímáme si, co se právě děje, aniž bychom se nechali ovlivnit posuzováním a jsme laskaví sami k sobě i druhým. Poté se i zdánlivě obyčejná činnost může stát příležitostí, jak lépe porozumět práci mysli a těla. \r\n\r\nKaždou neděli od 19:00, \r\nVila Flora, Vlašimská 13, Praha </div></td>\r\n</tr></table>','full_html'),('node','page',0,63,63,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/maf_small_border.jpg\">\r\n<i>Udělejte si pohodu a přijďte se večer zrelaxovat. Naučíte se jednoduché metody, které Vám pomohou znovu získat rovnováhu až na Vás bude dotírat stres, úzkosti, podrážděnost či zármutek.</i>\r\n</div>\r\n<br>\r\nV průběhu večera se seznámíte se dvěma způsoby relaxace, které jsou založeny na principech jógy a pomocí cílené svalové relaxace navozují i relaxaci psychickou:\r\n<ul>\r\n<li><b>Postupná (progresivní) relaxace</b>, při které postupně uvolníme celé tělo pomocí střídavého napínání a uvolňování svalů. </li>\r\n<li><b>Autogenní tréninkem</b>, který k uvolnění využívá regulaci dechu a představy pocitů tepla a tíhy.</li>\r\n</ul>\r\n\r\nObě metody jsou natolik jednoduché, že si je snadno zapamatujete a můžete opakovat sami doma. Dostanete ale i vytištěné instrukce. \r\nBudeme mít čas i na kladení otázek a odpovědí a Ti kdo budou chtít mohou sdílet s ostatními své zkušenosti s relaxací. \r\nK tomu všemu si dáme čaj a malé občerstvení.\r\n\r\nVečerem provází <a href=\"/honza_burian\">Honza Burian</a> a Jana Adámková. \r\n<br>\r\n<div align=\"center\">Nejbližší termín:\r\núterý 17. červen, 19 - 21:30\r\n Studio Pro, Polská 6 (kousek od Muzea) - <a href=\"https://maps.google.com/maps?q=Polsk%C3%A1+6,+Praha&ie=UTF-8&hq=&hnear=0x470b94901d91683d:0xfe97d6ee3b321ffc,Polsk%C3%A1+6,+120+00+Praha+2,+%C4%8Cesk%C3%A1+republika&ei=i0N2U86cOsON0AXMxoHoCQ&ved=0CCcQ8gEwAA\">mapa</a>\r\nVstup je dobrovolný (orientačně 200-300 Kč)\r\n\r\nPřihlásit se můžete na: honzaburian@seznam.cz</div>','<table>\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px; alt=\"\" src=\"/images/maf_small_border.jpg\" alt=\"relaxace\"> </td>\r\n<td> <div align=\"center\">\r\n<i>Udělejte si pohodu a přijďte se večer zrelaxovat. Naučíte se jednoduché metody, které Vám pomohou znovu získat rovnováhu až na Vás bude dotírat stres, úzkosti, podrážděnost či zármutek.</i>\r\n<br>\r\núterý 17. červen, 19 - 21:30\r\n</div></td>\r\n</tr>\r\n</table>','full_html'),('node','page',0,64,64,'und',0,'<div style=\"text-align: center;\">\r\n<table border=\"0\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"5\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<p class=\"rteleft\">Prostoru k nadechnutí Vám pomůže zastavit se uprostřed stresujících situací, získat odstup od emocí a nutkavých myšlenek. Díky tomu se postupně rozpouští navyklé stresující vzorce myšlení (např. vnitřní kritik) a emocí (např. úzkost, podráždění, únava, smutek). Prostor k nadechnutí můžete používat dvěma způsoby:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li class=\"rteleft\">Jako prevenci stresu - dělejte ho pravidelně několikrát za nebo prostě, když si vzpomenete, i když zrovna výrazný stres nevnímáte.</li>\r\n				<li class=\"rteleft\">Jako rychlou pomoc v případě nouze, kdy jste pod tlakem a potřebujete jasně vidět, co se právě děje. Umožňuje Vám zklidnit se, když myšlenky začnou vířit stále dokola, a pomůže Vám znovu získat přátelský postoj zakotvený v přítomném okamžiku.</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p class=\"rteleft\">Prostor k nadechnutí shrnuje všechny základní prvky meditace všímavosti do tří kroků, každý z nich trvá zhruba minutu, ale je možné je případně prodloužit či zkrátit na pár sekund. Můžete využít <a href=\"/files/Meditace_Prostor_k_nadechnuti.mp3\">nahrané instrukce</a>, ale můžete samozřejmě meditovat i bez vnějšího vedení. Měli byste přitom zachovat třídílnou strukturu meditace a věnovat každé části zhruba stejnou dobu. Určitě se vyplatí přečíst si detailní instrukce uvedené níže, které Vám pomohou blíže se seznámit se strukturou meditace. Nicméně není až tak důležité udělat vše, co je v instrukcích. Nejdůležitější je <a href=\"/files/Right-attitudeCzech_2011-12-15.pdf\">správný postoj k meditaci</a> - všimnout si zda se při meditaci objevuje chtivost, odpor či zmatek.</p>\r\n\r\n			<p class=\"rteleft\">Pokud je to aspoň trochu možné, nechte tělo, ať si najde uvolněnou a zároveň vzpřímenou pozici. Nenechte tělo zhroutit do sebe. Nezáleží na tom, zda sedíte či stojíte. Pokud je Vám to příjemné a situace to dovoluje, zavřete oči nebo sklopte zrak. Můžete si přečíst i podrobnější instrukce o vhodné <a href=\"/meditacni_instrukce\">poloze při meditaci</a>.</p>\r\n			</td>\r\n			<td><img alt=\"\" src=\"/images/nadech.jpg\" style=\"width:300px\" /><br />\r\n			<br />\r\n			<em>Mnozí účastníci kurzů <a href=\"/mindfulness\">Mindfulness</a> považují meditaci Prostor k nadechnutí za to nejdůležitější, co se na kurzu naučili.</em></td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n</div>\r\n\r\n<p><strong><strong>První krok: </strong></strong><strong>Co prožívá</strong><strong>m </strong><strong>právě teď?“ </strong></p>\r\n\r\n<p><strong>Objevují se v mysli nějaké myšlenky?</strong> Pokud ano, zkuste je pozorovat, jako by to byly přírodní děje, třeba jiskry které létají od ohně nebo tekoucí řeka. Respektujte myšlenky, které přicházejí, ale nemusíte jim ve všem věřit.</p>\r\n\r\n<p><strong>Je mi teď spíš příjemně nebo nepříjemně?</strong> Se zájmem přijímejte jakékoliv i nepříjemné či nepohodlné právě takové, jaké jsou, nesnažte se je změnit nebo od nich utéci.</p>\r\n\r\n<p><strong>Jaké pocity vnímám v těle?</strong> Můžete rychle projít tělo a zaznamenat napětí či ztuhlost, přijímejte tyto pocity, právě takové jaké jsou, nesnažte je změnit nebo od nich utéci.</p>\r\n\r\n<p><strong>Druhý krok: </strong><strong>Dech</strong></p>\r\n\r\n<p>Nyní zaměřte pozornost na svůj dech. První tři dechy můžete prohloubit, pak nechte dech ať plyne přirozeně. Vnímejte, co se děje těle, když se nadechuje a vydechujete. Následujte dech po celou dobu nádechu i výdechu. Každý nádech a výdech je příležitost spojit se s přítomným okamžikem. A pokud se mysl zatoulá, jemně ji přiveďte zpět k dechu.</p>\r\n\r\n<p><strong>Třetí krok: </strong><strong>Tělo</strong></p>\r\n\r\n<p>Nyní rozšiřte pozornost tak, že zahrne nejen dech, ale i celé tělo, Vaši pozici a výraz obličeje. Jakoby celé tělo dýchalo. Všímejte si, jak se tělo okamžikem za okamžikem mění. Pokud se objeví jakékoliv napětí či nepohodlí nesnažte se ho násilím změnit nebo se ho zbavit, věnujte mu přátelský zájem, jako by to bylo malé dítě, které se dožaduje pozornosti. Dovolte tělu, aby se uvolnilo, ale nenuťte se do uvolnění. Můžete zkusit o nepohodlí v těle pečovat tím, že je prodýcháte - jako by vzduch mohl proudit do té části těla, kde nepohodlí cítíte.</p>\r\n\r\n<p>Nyní se můžete zaposlouchat do sebe a zjistit, co je teď pro Vás to nejdůležitější. Možná se objeví i konkrétní kroky, které pro to můžete udělat. Někdy je ale to nelepší, co můžeme dělat, počkat. Nebo přijmout, že zatím nevíme, co dál.</p>\r\n\r\n<p>Nakonec rozšiřte pozornost i na okolní zvuky a pomalu otevírejte oči.</p>\r\n\r\n<p>Pokud budete mít opravdu málo času, můžete Prostor k nadechnutí zkrátit na tři hlubší nádechy a výdechy. Časem, při troše tréninku, je můžete podrobněji rozčlenit: Například první nadechnutí Vám pomůže zastavit se, při druhém si uvědomíte své tělo a třetí pomůže tělu, aby se uvolnilo.</p>\r\n\r\n<p><a href=\"/files/Meditace_Prostor_k_nadechnuti.mp3\">Nahrané instrukce v mp3</a> Autor: <a href=\"/honza_burian\">Honza Burian</a></p>\r\n\r\n<div>Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>\r\n','','full_html'),('node','page',0,65,65,'und',0,'<div align=\"center\">\r\n<img src=\"images/open_mind.png\" alt=\"MBCT\">\r\n<i>Můžete důvěřovat své mysli, že se sama učí a léčí tím, že si prostě jen všímá, co se děje právě teď... </i>\r\n</div><br>\r\nTuto meditaci můžete dělat kdykoliv, jakkoliv dlouho, tak často jak si vzpomenete. Můžete ji dělat v jakékoliv pozici a při jakémkoliv pohybu.\r\nPři této meditaci nezaměřujete pozornost na nějaký konkrétní děj, ale <b>necháte pozornost, ať se sama přesouvá k tomu, co ji zaujme</b>. Vše, na co se pozornost zaměří i samotné přesouvání pozornosti, <b>prožíváte jako přírodní proces, jako proud neustálých změn</b>, podobně, jako když teče řeka nebo plynou oblaka na obloze. \r\nNic zvláštního <b>NEMUSÍTE</b>, dokonce ani meditovat a všímat si nemusíte, pouze si <b>MŮŽETE</b> všímat, jak se pozornost přesouvá a na co se právě zaměřuje.  \r\nMůže to být cokoliv, např.:\r\n<ul>\r\n<li>tělesné počitky (tělesná pozice, dech, tvrdé/měkké doteky, teplo/chlad, pohyb/nehybnost, napětí/uvolnění) </li>\r\n<li>smyslové vjemy (vidění, slyšení, čich, chuť) </li>\r\n<li>pocity (příjemné, nepříjemné, neutrální)</li>\r\n<li>emoce a jejich tělesné projevy</li>\r\n<li>myšlenky (nesnažte se myšlenky zastavit, když se objeví, tak si všimněte jak vznikají, rozvíjejí se a zanikají</li>\r\n<li>impulsy k jednání</li>\r\n<li>stavy mysli (zájem/nezájem, uvolněná mysl/sevřená mysl, svěžest/ospalost, klidná/neklidná mysl, apod.)</li>\r\n<li> <b> a hlavně, jaký postoj k přítomnému prožívání se v mysli objevuje? Chtivost, odpor či zmatek nebo naopak laskavost, přijetí a moudrost?</li></ul>\r\nAle ani do všímání se nijak nenuťte. Čeho si všimnete toho si všimnete. Nemusíte se o nic snažit, nic řídit nic kontrolovat. Můžete důvěřovat své moudrosti, že se sama učí a léčí tím, že si prostě jen všímá, co se děje právě teď...\r\nPokud mysl něco rozptýlí, zapomenete plně prožívat přítomnost, tak ve chvíli, kdy si to uvědomíte, už jste zase všímaví. A to je důvod k radosti :) Pokud se objeví nespokojenost, posuzování (nejde mi to, je to moc těžké, apod.), podráždění či obavy, tak si prostě jen povšimněte, že tyto procesy v mysli vznikly. A s jemností a laskavostí můžete pokračovat v otevřené meditaci. \r\nPokud byste se při meditaci ztráceli, nevěděli co dělat, nebo kdyby byla Vaše mysl mysl příliš roztěkaná, tak se vždycky můžete vrátit ke svému dechu, který vás zakotví v přítomnosti. Spočiňte nějakou chvíli u dechu, uvědomujte si nádech a výdech, počkejte až se mysl zklidní a pak zas můžete nechat pozornost volně přesouvat. \r\n\r\n\r\n<div align=\"center\">Zpátky na <a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejte si meditaci všímavosti</a></div>','','full_html'),('node','article',0,66,66,'und',0,'<i>Místo úspěchu jsme jen uspěchaní.</i><br>\r\n<div align=\"right\">Anonymní manažer</div>\r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,67,67,'und',0,'<p>Ke zvládnutí empatické/nenásilné komunikace bohužel nestačí přečíst si knížku nebo zajít na jeden seminář. Je to podobné, jako když se učíme nový jazyk. Musíme věnovat jistý čas a úsilí studiu a nácviku v praktických situacích. Na kurzech, které vedu, používám někdy následující pomůcky, které zde dávám volně k dispozici.</p>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li><a href=\"/files/nvc_handout_czV2.pdf\">Základy empatické komunikace</a>, shrnuje to nejdůležitější a obsahuje i seznamy pocitů a potřeb</li>\r\n	<li><a href=\"/files/Pozorovani_vs_posuzovani.pdf\">Pozorování vs. posuzování</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/ctyri_reakce.pdf\">Čtyři reakce na kritiku</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/Navrhy.pdf\">Jak dávat srozumitelné návrhy</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/komunikacni_bloky.pdf\">Komunikační bloky</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/konverzacni_kontexty.pdf\">Konverzační kontexty a kolize</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/empatie.pdf\">Jak poskytovat empatii</a> - přehledný návod spolu s příklady, co empatie není.</li>\r\n	<li><a href=\"/files/empaticka_podpora.pdf\">Empatická podpora ve skupině</a></li>\r\n	<li><a href=\"/files/zvladani_emoci.pdf\">Jak zvládat silné emoce</a> - krátký přehled krok za krokem.</li>\r\n	<li><a href=\"/files/soudy_maskovane_jako_pocity.pdf\">Soudy maskované jako pocity</a> - když řekneme např. \"Cítím, že mne kritizuješ.\" jde spíše o interpretaci a posuzování jednání druhého než o pocit. V tomto dokumentu naleznete řadu podobných falešných pocitů a jejich tlumočení do skutečných pocitů a potřeb.</li>\r\n	<li>Seznamy pocitů a potřeb nám rozšiřují slovní zásobu a usnadňují nalezení slov, které označují to, co prožíváme:\r\n	<ul>\r\n		<li><a href=\"/seznam_pocitu\">Seznam pocitů (jednoduchý)</a></li>\r\n		<li><a href=\"/seznam_potřeb\">Seznam potřeb (jednoduchý)</a></li>\r\n		<li><a href=\"/files/pozitivni_pocity.pdf\">Seznam příjemných pocitů (komplexní)</a></li>\r\n		<li><a href=\"/files/negativni_pocity.pdf\">Seznam nepříjemných pocitů (komplexní)</a></li>\r\n		<li><a href=\"/files/zakladni_potreby.pdf\">Seznam potřeb (komplexní)</a></li>\r\n	</ul>\r\n	</li>\r\n	<li><a href=\"/files/needs_cards_big_CZ.pdf\">Kartičky potřeb</a>, možno nastříhat a hrát si s nimi :)</li>\r\n</ul>\r\n','','full_html'),('node','article',0,68,68,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/buddha-on-computer-335x220.jpg\" /></div>\r\n\r\n<p>O neustále vzrůstající popularitě meditace všímavosti (mindfulness) svědčí i množství nových počítačových aplikací, které mají podpořit meditační praxi. Vlastně je to tak trochu paradox, protože počítače a mobilní telefony nás většinou rozptylují. Zkusili jste už psát maily nebo smsky opravdu všímavě? Ale dejme aplikacím šanci :) Nejjednodušší aplikace fungují prostě jako budík, který v pravidelných intervalech zobrazí zprávu nebo přehraje zvukové znamení. Právě před chvílí se ozval z mého notebooku příjemný zvuk gongu. Nastavil jsem aplikaci Mindful Clock, aby mne vracela do přítomnosti každou půl hodinu. Přestal jsem psát tento textík a po tři nádechy a výdechy jsem si všímal, jak mi je právě teď. Všechno je najednou skutečnější, vnímám, jak se mi uvolňuje napětí v ramenou a mám větší radost z toho, co dělám. Podobná aplikace pro mobily se jmenuje Mindfulness Bell.</p>\r\n\r\n<p>Kromě jednoduchých budíčků, existuje i celá řada aplikací, které obsahují předem nahrané meditace (většinou v angličtině) pro různé příležitosti – např. aplikace Buddhify nabízí meditace pro cestování, chůzi po městě, když nemůžete spát a samozřejmě i klasické meditace pro chvíle klidu u Vás doma. Některé aplikace, jako např. Meditation helper umožňují zaznamenávat a sledovat, kolik jste toho nameditovali a zda se Vám daří dosahovat cílů, které jste si při meditaci stanovili.</p>\r\n\r\n<p><br />\r\n<i>Zde je možné se zastavit a chvíli sledovat, jaký je Váš postoj k meditaci. Chcete sobě nebo druhým něco dokázat? Chcete se stát opravdu dobrým meditujícím? Lepším než ti druzí? Kritizujete sami sebe, že dost nemeditujete nebo že nejste dost všímaví? Nestává se pro Vás meditace výkonnostní disciplinou – a tím i dalším zdrojem stresu? </i></p>\r\n\r\n<p><br />\r\nInspirativní aplikace je Conscious, která nabízí v průběhu dne různé všímavé úkoly. Další aplikace, jako je AEON, nabízejí interaktivní a multimediální podporu při zvládání stresujících myšlenek a stavů. Jiné aplikace, např. Waking Up, se zaměřují nejen na meditace, ale i na rozhovory s vynikajícími učiteli mindfulness.&nbsp; Ať už si vyzkoušíte jakoukoliv z těchto aplikací zkuste při jejich používání zůstat všímaví. Aby Vás nakonec všechny ty elegantní aplikace se spoustou nastavení spíš nerozptýlili :)</p>\r\n\r\n<p>Meditační aplikace existují již i v češtině. Můžete vyzkoušet např. Calmio nebo Bettermind.cz</p>\r\n\r\n<p><br />\r\nDobrý přehled mindfulness aplikací pro mobilní telefony naleznete zde: <a href=\"https://mindful.technology/meditation-apps/\">https://mindful.technology/meditation-apps/ </a></p>\r\n\r\n<p>Mindful Clock existuje ve dvou verzích - pro Linux a pro Windows, vyvíjí je různí autoři, fungují ale podobně:&nbsp;</p>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li>verze pro Linux: <a href=\"http://marcusmoeller.github.io/mfc/\">http://marcusmoeller.github.io/mfc/ </a></li>\r\n	<li>verze pro Windows: <a href=\"http://plumvillage.org/wp-content/uploads/2013/06/MindfulClock322.zip\">http://plumvillage.org/wp-content/uploads/2013/06/MindfulClock322.zip</a><br />\r\n	&nbsp;</li>\r\n</ul>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','article',0,69,69,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/Mindful-or-Mind-ful.jpg\" /></div>\r\n\r\n<ul>\r\n	<li><b>Začněte den všímavě.</b> Můžete se například všímavě protáhnout a sledovat dech. Je to příležitost propojit se se svým tělem. Pokud cítíte únavu, úzkost, nešťastnost nebo tělesnou bolest, zkuste tyto prožitky vnímat jako přírodní děje, které vznikají, probíhají a zase zanikají. Povšimněte si jaký k nim máte postoj - je přítomna chtivost, odpor nebo zmatek? Nebo je přítomno přátelské přijetí toho, co se děje právě teď?</li>\r\n	<li><b>Promyslete svůj denní rozvrh</b> a udělejte si v něm místo na pravidelnou delší meditaci (10 - 60 minut). Důležité je, nevnímat meditaci všímavosti jako další úkol, který musíte splnit, nebo jako další příležitost sobě nebo druhým něco dokázat. Je to příležitost najít si čas pro sebe a s hravým zájmem objevovat, které reakce Vás udržují ve stresu, a které Vás od něj osvobozují.</li>\r\n	<li><b>Udělejte si během dne čas i na kratší meditace</b>, třebas jen na minutu. Vhodná je například meditace <a href=\"/meditace_prostor\">Prostor k nadechnutí</a>.</li>\r\n	<li><b>Jakoukoliv činnost můžete dělat všímavě.</b> Nejvhodnější jsou jednoduché, často opakované činnosti, při kterých se nejčastěji necháme ovládat automatickými reakcemi. Příkladem je třeba čištění zubů, mytí, oblékání, jídlo, chůze, řízení, otevírání dveří nebo čekání, např. na zastávce či na semaforu - proč si místo netrpělivého přešlapování raději nezameditovat :) <a href=\"/vim_co_delam\">Více zde ...</a></li>\r\n	<li><b>Každé jídlo se může stát meditací</b>. Před tím než začnete jíst se můžete zastavit na několik nádechů a výdechů. Je to příležitost plně si uvědomit vděk za to, že máte co jíst, a popřát všem lidem, ať i oni netrpí nedostatkem. Při jídle můžete vnímat, barvy, vůně, chuti, doteky. Všímavost také podpoříte tím, že budete nabírat další sousto, až když polknete to, co máte v puse.</li>\r\n	<li><b>Tak často jak si vzpomenete můžete zkontrolovat, jaký máte postoj k tomu, co právě děláte. </b><b>Místo kritizujícího posuzování: \"Co je špatně na mě nebo na druhých?\" se můžete přátelsky zeptat: \"Co je teď pro mne důležité, co potřebuji, co by mi pomohlo?\"</b></li>\r\n	<li><b>Nezapomínejte na dech.</b> Dech je váš věrný průvodce, který Vás spolehlivě vrátí do přítomného okamžiku – přináší nadhled, zklidnění a uvolnění.</li>\r\n	<li><b>Začněte víc cvičit. </b>I cvičit můžete všímavě. Jednak si můžete víc užít pohyb těla, doteky, napínání svalů, radost z pohybu. Ale díky vnímání těla dochází k uvolnění svalů, takže nemusíte překonávat jejich odpor. Meditovat můžete například i při běhu.</li>\r\n	<li><b>Nedělejte příliš mnoho aktivit najednou.</b> Všímejte si nutkání začít novou aktivitu. Například když se díváte na mobilní telefon, abyste zjistili kolik je hodin, zkuste odolat pokušení kontrolovat maily nebo facebook.</li>\r\n	<li><b>Odměňte se za meditaci</b> a spojte ji s dalšími příjemnými prožitky. Pořiďte si například pohodlný meditační polštář nebo stoličku. Pokud je vám to příjemné, udělejte si k meditaci rituál – zapalte si svíčku, vonnou tyčinku. Dobrým příkladem praktického rituálu je třeba čajový obřad. Nemusíte ho dělat tak složitý jako v Japonsku, stačí když si čaj nebo kávu budete připravovat a vychutnávat všímavě.</li>\r\n	<li><b>Zkuste najít ve svém okolí skupinu lidí, kteří se také věnují meditaci všímavosti, nebo je zajímá všímavý způsob života</b>. Začněte se spolu scházet nejen kvůli meditaci, ale prostě pro radost, že můžete s někým sdílet, co je pro Vás v životě důležité.</li>\r\n	<li><b>Jednou nebo víckrát za rok zkuste zajet na delší meditační ústraní</b> – na víkend, na týden nebo i déle, pokud Vám to přijde přínosné.</li>\r\n	<li><b>Hledejte informace o všímavém způsobu života.</b> Čtěte knížky o všímavosti a meditaci. Hledejte informace na internetu. Najděte si učitele. Ale pozor! Informací a přístupů k meditaci je velké množství a někdy si mohou i odporovat. Informujte se všímavě, neulpívejte na názorech a ověřujte vše ve vlastní zkušenosti.</li>\r\n</ul>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div align=\"center\"><i>Co říci na závěr? Víte jaký je nejtěžší pohyb v józe?<br />\r\nZvednout se a jít si zacvičit. A stejné je to se všímavostí :)</i></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','article',0,70,70,'und',0,'<p><em>Ve světě plném stresu Vás budou občas napadat beznadějné a negativní myšlenky, to ale neznamená, že jim musíte věřit.</em></p>\r\n\r\n<div class=\"rteright\">Mark Williams, Danny Penmannn</div>\r\n','','full_html'),('node','article',0,71,71,'und',0,'<i>Když člověk hluboko v srdci porozumí strachu a chvění,\r\nzůstane neohrožený tváří v tvář všem vnějším hrozbám. </i>\r\n<div align=\"right\">I-ťing</div>','','full_html'),('node','article',0,72,72,'und',0,'<div align=\"center\"><img height=\"307px\" src=\"/images/DanHarris_cut.jpg\">\r\n<i>Dan Harris: \"Zkusil jsem to, protože jsem chtěl začít pečovat o své zdraví, zdálo se, že meditace mi v tom může pomoci. Ale první zkušenost byla drsná. Nastavil jsem si budík na pět minut, začal meditovat a v plné rychlosti narazil na neuvěřitelnou ZOO v mé mysli. Bylo to vážně tvrdé. \"</i></div><br>\r\n<a href=\"http://en.wikipedia.org/wiki/Sam_Harris_%28author%29\">Sam Harris</a>, autor několika knih, které obhajují spiritualitu nezávislou na náboženství, publikoval na svém blogu rozhovor s <a href=\"http://en.wikipedia.org/wiki/Dan_Harris_%28journalist%29\">Danem Harrisem</a> (nejsou příbuzní), špičkovým reportérem americké televize ABC. Dan na začátku roku 2014 publikoval knihu <i>10% happier“ (O 10% štastnější)</i>, která se na jaře 2014 pohybovala na prvních místech žebříčku bestselerů deníku New York Times. Kniha popisuje cestu velmi skeptického a kriticky myslícího člověka k sekulární meditaci mindfulness (meditaci všímavosti). \r\nZ rozhovoru jsem vybral a volně přeložil nejzajímavější pasáže o cestě k meditaci. \r\n\r\n<br>\r\n\r\nSam: Jak jsi zpočátku vnímal meditaci?\r\n\r\nDan: Byl jsem k meditaci neuvěřitelně skeptický. Myslel jsem si, že je to dobré tak pro lidi, co bydlí v jurtách nebo sbírají krystaly. A byl jsem k těmto pochybnostem i vychován. Moji rodiče jsou oba lékaři a vědci a moje manželka je také. Byl jsem vychován v sekulárním prostředí. Jako kluk jsem prošel židovským obřadem Bar Mitzvah, ale hlavně proto, že jsem chtěl dostat peníze a chtěl jsem být přijímán ve společnosti. A navíc, když mne jednou rodiče jako malého poslali cvičit jógu, tak mne učitel nechal cvičit přede všemi Pozdrav slunci jen v podvlékačkách, protože se mu nelíbili mé úzké džíny. A výsledek byl, že jsem měl averzi k čemukoliv co zavánělo metafyzikou, New Age nebo iracionalitou. A zdálo se mi, že meditace je symbolem všeho, čemu jsem nedůvěřoval.\r\n\r\nSam: Pro ty kteří toho o meditaci mnoho neví – bavíme o meditaci všímavosti (mindfulness) – uvědomování si toho, co prožíváme právě teď, aniž bychom to posuzovali. Většinou se začíná sledováním dechu, ale postupně se tako praxe otevírá plnému rozsahu prožívání – všímáme si tělesných počitků, zvuků, emocí a samotných myšlenek. Hlavním cílem je, neztrácet se v myšlenkách. \r\nJak jsi začal meditovat a jaká byla tvoje první zkušenost?\r\n\r\nDan: První, co ve mne probudilo zájem, byly výsledky vědeckého výzkumu. Myslím, že to platí pro hodně lidí, kteří začali s meditací později ve svém životě. Věda říká, že meditace dokáže mimořádným způsobem ovlivnit tělo i mysl: snižuje krevní tlak, posiluje imunitní systém, zvětšuje části mozku, které se podílejí na sebeuvědomování a soucitu a zmenšuje ty části mozku, které jsou spojené se stresem. To je velmi přesvědčivé. Zkusil jsem to, protože jsem chtěl začít pečovat o své zdraví, zdálo se, že meditace mi v tom může pomoci. Ale první zkušenost byla drsná. Nastavil jsem si budík na pět minut, začal meditovat a v plné rychlosti narazil na neuvěřitelnou ZOO v mé mysli. Bylo to vážně tvrdé.  \r\n\r\nSam: Lidé, kteří nikdy nezkusili meditovat většinou jen velmi málo vnímají, jak je jejich mysl hlučná. A když jim řeknete, že neuplyne ani sekunda, aby jim hlavou neproletěla nějaká myšlenka, tak tomu nerozumí. Většině to nepřipadá patologické. Když tito lidé začnou meditovat, dostaví se dva druhy reakcí – někteří jsou tak neklidní a ovládaní pochybami, že téměř nedokáží v meditaci pokračovat. Jsou ztraceni v myšlenkách: „Proč tu sedím se zavřenýma očima. K čemu je dobré soustředit se na dech?“ A zvláštní je, že pro ně není nijak zajímavé, jak nesnadná pro ně meditace je. Po několika minutách to vzdají s tím, že věnovat pečlivou pozornost tomu, co prožívají, nemá smysl. \r\nA pak jsou tu lidé jako ty, kteří najednou zjistí, že to nepříjemné zmítání mysli sem a tam je vlastně pobídkou proto, abychom mysl začali dále zkoumat. Začne je zajímat, že nejsme schopni udržet stabilní pozornost – u ničeho. A zjistí, že je to nezdravé – i když je na tom většina lidí stejně. \r\n\r\nDan: První vhled jsem získal vlastně dost nečekaně, když jsem pro ABC dělal pořad o Eckhartu Tollem, který prodal miliony knih po celém světě. Nečetl jsem jeho knížku (pozn. překl.: kniha Moc přítomného okamžiku vyšla i v češtině) kvůli sobě, ale kvůli tomu pořadu. Mezi nabubřelými frázemi a pseudovědeckými tvrzeními a celkovou podivností, jsem nalezl přesnou diagnózu lidského prožívání. Bylo to jako bych dostal ránu. A přitom to byla velmi jednoduchá pravda. Všichni na jisté úrovni víme, že neustále přemýšlíme, že máme hlas v hlavě, který posuzuje vše kolem a většinou negativně. Ten hlas často opakuje stále to samé a neustále mluví o sobě. Neustále se ztrácíme za závojem paměti, která vyvolává vzpomínky na minulost a předjímá budoucnost, budoucnost která může nebo nemusí nastat tak, jak si ji představuji. To na mě přesně sedělo. Zjistil jsem, že skutky, za které jsem se v životě nejvíce styděl, byly výsledkem myšlenek, impulsů, nutkání a emocí, kterým jsem nedokázal odolávat. Takže když jsem si sedl k meditaci, věděl jsem z knížky Eckharta Tolleho, že mne nečeká nic pěkného, a měl jsem motivaci něco s tím dělat.\r\n\r\nSam: A proč jsi se nestal studentem Tolleho?\r\n\r\nDan: Myslím, že Tolle má pravdu, ale je nepoužitelný.  Myslím, že jeho diagnóza je správná, ale nenabízí žádnou konkrétní radu, co s tím dělat, tedy nic, co by mne přesvědčilo. Je zároveň nesmírně zajímavý a nesmírně frustrující. \r\n\r\nSam: Mohl bys říci něco o tom, jaké bylo tvé první meditační ústraní? \r\n\r\nDan: Překvapilo mne, že je těžké se na ústraní dostat. Netušil jsem, že se tolik lidí přihlásilo na deset dní bez mluvení, s vegetariánským jídlem a dvanácti hodinami meditace denně. Což mi připadalo jako přesný popis Dantova Inferna. \r\nNehledal jsem žádné zvláštní zkušenosti. Nicméně jako začínající meditující jsem věděl, že tohle je další krok na cestě. Pár dní to bylo strašné, přesně jak jsem si představoval. Pátý den jsem si říkal, že to skončím. Ale pak přišel průlom. \r\n\r\nSam: Co se stalo?\r\n\r\nDan: Cítil jsem jako by mne několik dní vláčel motorový člun po vodě a pak jsem najednou dostal vodní lyže. Když tě vlečou, kopajícího a řvoucího přímo do přítomného okamžiku, dostaví se zkušenost, která byla, aspoň pro mne, naprosto nová. Jasně jsem viděl zběsilou rychlost mysli, jak rychle slyšíme, vidíme, čicháme, pociťujeme, toužíme – a to je náš život! Jako bychom byli na konci hasičské stříkačky, ze které neustále proudí prožitky. Tento vhled vedl k 36ti nejšťastnějším hodinám v mém životě. Ale jak rád říkal Buddha, vše pomíjí a i tento stav pominul. \r\n\r\nSam: Je to úžasné, když člověk poprvé v životě zjistí, že kvalita jeho života nikdy není lepší, než je stav mysli: můžeš mít báječné přátele, skvělé zdraví, vynikající kariéru a vše, co chceš, a stejně se můžeš cítit mizerně. Opak je také pravdivý, existují lidé, kteří nemají v podstatě nic, kteří žijí v podmínkách, kterým bychom se já nebo ty snažili za každou cenu vyhnout, a přesto jsou  šťastnější než my, díky stavu své mysli. Bohužel nahlédnout to jen na chvilku nestačí, musíme si to stále připomínat. \r\n\r\nDan: To mi připomíná, že základní pojem Buddhismu je dukkha, což je překládáno dost nepřesně jako utrpení, ale znamená to, že nic není samo o sobě dokonale uspokojivé. Jak jsi řekl, můžeš mít báječné přátele a vylézt pěkně vysoko na socio-ekonomickém žebříčku, tvůj život může být dlouhý řetězec chutných jídel, zábavy, inspirativních knih a lidí a stále budeš na pozadí vnímat to, co Eckhart Tolle nazývá statickým šumem nespokojenosti. To je důvod proč vidíme rockové hvězdy brát drogy a výherce v loteriích páchat sebevraždy. Tohle zjištění má opravdu velkou sílu. \r\n\r\nSam: A to je ten důvod proč dává smysl trénovat mysl pomocí meditace – je to způsob jak přímo ovlivňovat své prožívání. Když si neuvědomujeme složitý mechanismus navyklých reakcí– zejména automatické myšlení – jsme jednoduše vláčeni z jedné frustrující situace do druhé, protože stále hledáme trvalé uspokojení tam, kde proto nejsou podmínky.\r\n\r\nDan: Zajímavé je, že to spousta lidí reflexivně odmítá – stejně jako bych to před pěti šesti lety odmítl i já – protože mají mylnou představu o meditaci. Myslím, že jsou dva důvody, proč lidé nechtějí meditovat. Buď si myslí, že je to úplný nesmysl, který spočívá v nošení podivných hábitů, zapalování vonných tyčinek a bláznivé metafyzice. Nebo přijímají, že by to pro ně mohlo být prospěšné, ale myslí si, že to nezvládnou, protože jejich mysl je příliš neklidná. Ten druhý důvodu nazývám „chybný dojem jedinečnosti“. Pokud si myslíte, že Vaše mysl je neklidnější než mysl ostatních – vítejte do klubu. Každý má neklidnou mys. Meditace je těžká pro každého.\r\n\r\nSam: Ten první druh odmítání, je zvlášť rozšířený mezi chytrými, skeptickými lidmi. A trochu se bojím, že když se snažíme překonat jejich pochyby, tak se začíná vytrácet z meditace něco podstatného. Tak například meditace je často přirovnávána k fyzickému cvičení. Na první pohled je to dobré přirovnání, protože nic nevypadá zpočátku tak legračně, jako když v posilovně zvedáme a zase pokládáme těžké předměty. A dokud si nevytvoříme nějaké svaly, tak se přitom navíc cítíme mizerně. Takže naivní člověk by se mohl ptát: „Proč bych měl marnit čas a energii něčím takovým?“ Ovšem většina lidí chápe, že cvičení je udržuje fit. A po nějaké době, když se do toho člověk dostane, je to také mimořádně uspokojující. \r\nA s meditací je to na první pohled podobné. Každý se ptá: „Proč bych měl sledovat svůj dech?“ Vypadá to jako nehorázná ztráta času. Takže podobnost mezi cvičením a meditací je nejspíš užitečná pro základní pochopení některých důsledků meditace, ale neobjasňuje plně k čemu dochází, když začneme poznávat jak pracuje mysl. \r\nNaučit se skutečně meditovat není jako jít do tělocvičny a posilovat svaly, abych se cítil lépe. Je toho víc. Meditace – pokud je správně prováděna – umožňuje kriticky přezkoumat všechno, co jsme zkoušeli, když jsme v životě hledali štěstí. Ale když to ztratíte ze zřetele, tak se z meditace stane zas jen další strategie hledání štěstí – a máme tu zas ten samý problém jako na začátku, jen na trochu jemnější úrovni. \r\n\r\nDan: Já to přirovnání ke cvičení také používám. Myslím si – a snad se mnou souhlasíš – že je to dost dobré přirovnání na to, aby lidem otevřelo dveře. Může být zavádějící, ale nemyslím, že způsobí škodu. Pokud je meditace prováděná správně, pak nás zjevně proměňuje v mnohem větší míře než obyčejné cvičení. Domnívám se že, mindfulness má potenciál stát se příští revolucí v tom, jak lidé pečují o své zdraví a spiritualitou budoucnosti. Aby k tomu mohlo dojít, musíme s lidmi komunikovat způsobem, kterému budou rozumět. Většina lidí bude rozumět základním argumentům pro mindfulness. Všichni víme, že jíme, když nejsme hladoví, čteme mail, místo toho abychom poslouchali, co říkají naše děti, nebo nezvládneme hněv a pak toho litujeme. Všichni víme jak nás emoce ovládají. Většina lidí vidí hned proč je dobré lépe si uvědomovat, co se se mnou děje, abychom posílili – a teď mne nenapadá lepší termín - svoji emoční inteligenci. \r\n\r\nSam: Tady se dostáváme k otázce jak rozpoznat výsledky spirituální praxe. I když vnitřně můžeme pociťovat zásadní proměnu – nemusí tyto výsledky vzbuzovat důvěru u ostatních.\r\nCo vlastně dokazuje, že existuje nějaká cesta k moudrosti. Zvnějšku se to dá velmi těžko posoudit – existují charismatičtí šarlatáni, kteří jsou patrně prolhaní skrz naskrz, a existují zdánlivě obyčejní lidé, kteří mají velmi hluboké zkušenosti. Subjektivně jsou ovšem výsledky patrné, takže každý si musí meditaci vyzkoušet ve vlastní mysli, aby zjistil jestli na tom něco je. \r\nPravda je, že většina z nás je nejspíš odsouzena k tomu, že budeme druhým vždycky připadat jako docela obyčejní týpci, bez ohledu na to, jak moc meditujeme. Když tě pohltí myšlenky, což se děje většinu času, tak jsi jen loutka těch myšlenek. Když se ztratíš v obavách o budoucnost, tak budeš vypadat jako obyčejný, úzkostný človíček. A fakt, že občas se ve tvém prožívání objeví chvilky, kdy si všímáš přítomnosti, nemusí nutně změnit to, jak působíš navenek. Ale vnitřně je ten rozdíl obrovský. Tahle odlišnost mezi subjektivním prožíváním a tím jak nás vnímají ostatní, představuje vážnou překážku, když chceme lidem, kteří to nikdy nezkusili, sdělit význam meditace.  \r\n\r\nDan: Souhlasím, i když, jak už jsem zmínil, existují objektivní projevy, které je možné měřit – změny v mozku, nižší krevní tlak, posílení imunity a tak dále. Lidem připadají tato fakta přesvědčivá a jakmile, se začnou o meditaci zajímat, můžou si sami vyzkoušet jaké výsledky jim přinese.\r\n<br>\r\nPůvodní rozhovor naleznete na <a href=\"http://www.samharris.org/blog/item/taming-the-mind\">samharris.org</a>',' <div align=\"center\"><img height=\"307px\" src=\"/images/DanHarris_cut.jpg\">\r\n<i>Dan Harris: \"Zkusil jsem to, protože jsem chtěl začít pečovat o své zdraví, zdálo se, že meditace mi v tom může pomoci. Ale první zkušenost byla drsná. Nastavil jsem si budík na pět minut, začal meditovat a v plné rychlosti narazil na neuvěřitelnou ZOO v mé mysli. Bylo to vážně tvrdé. \"</i></div><br>','full_html'),('node','page',0,73,73,'und',0,'<div align=\"center\">\r\n<img style=\"width: 300px;\" src=\"/images/pritomny_okamzik_chappell.jpg\">\r\n <div align=\"right\"><font size=\"-2\">Foto: Walter Chappell</font></div>\r\n<i>V přítomném okamžiku se dotýkáme toho, co je pro nás v životě nejdůležitější, co dává životu smysl.</i><br>\r\n<b>Zveme Vás na setkání inspirované Eckhartem Tollem \r\na dalšími učiteli plného prožívání přítomného okamžiku.</b></div>\r\n<br>\r\nMinulost již byla, budoucnost ještě nenastala. Přítomný okamžik je jediný okamžik, ve kterém můžeme plně vychutnávat bohatství života, ať už přináší příjemné či nepříjemné.\r\nPlné prožívání přítomnosti nás osvobozuje od neustálého myšlení, přemítání a kritizování, které vede k nespokojenosti, stresu, úzkosti a depresi. \r\nV přítomném okamžiku se dotýkáme toho co je pro nás v životě nejdůležitější, co dává životu smysl.\r\n<br>\r\n<b>Setkání je zaměřené na praktická meditační cvičení, která jsou vhodná pro každodenní život.</b> \r\nŽádná předchozí zkušenost s meditací není nutná.\r\n\r\n<b>Můžete se těšit na</b>:\r\n<ul><li> tichou meditaci nádechu a výdechu </li>\r\n<li> meditaci v chůzi </li>\r\n<li> meditaci myšlenek a emocí </li>\r\n<li> meditaci při jídle </li>\r\n<li> meditační procházku </li>\r\n<li> a meditaci při rozhovoru </li>\r\n</ul>\r\n\r\nDůležitou součástí setkání bude možnost sdílet Vaše zkušeností ve skupině a prostor pro otázky a odpovědi. Hlavním cílem setkání je praktické prožívání přítomnosti v každodenním životě.\r\n<br>\r\n<div align=\"center\">Provázet Vás budou zkušení učitelé meditace:</div><table>\r\n<tr><td><img  style=\"width: 150px;\" alt=\"\" src=\"/images/honza_burian_2014b_small.jpg\"></td>\r\n<td>\r\n<a href=\"/honza_burian\">Honza Burian</a> je psychoterapeut a meditační učitel. Učí jak <a href=\"/mindfulness\">zvládat stres</a> díky plnému prožívání přítomného okamžiku .\r\n</td>\r\n<td> </td>\r\n<td>František Cihlář se zabývá komunikací, osobním rozvojem a terapeutickou prací se skupinami. Vede sdružení <a href=\"http://www.osobnirozvoj.cz\">Osobní rozvoj</a>.</td>\r\n<td><img  style=\"width: 150px;\" alt=\"\" src=\"http://www.osobnirozvoj.cz/wp-content/uploads/2010/10/Franky.jpg\"></td>  \r\n</tr>\r\n</table>\r\n\r\n<b>Kdy</b>: 22. listopadu 2014, 10-18h (13-14h oběd)\r\n<b>Kde</b>: Centrum Lotus, Dlouhá 2, kousek od Staroměstského náměstí v Praze\r\n<b>Příspěvek</b>: 750Kč  \r\n\r\nPřihlásit se můžete Honzovi na mail: honzaburian@seznam.cz\r\nRádi zodpovíme jakékoliv dotazy na tel: 608 214 854\r\n\r\n<div align=\"center\"><b>Těšíme se na Vás :)</b></div>\r\n \r\n\r\n','<table>\r\n<tr>\r\n<td>  <img style=\"width: 150px;\" src=\"/images/pritomny_okamzik_chappell.jpg\"></td>\r\n<td> <div align=\"center\"><i>V přítomném okamžiku se dotýkáme toho, co je pro nás v životě nejdůležitější, co dává životu smysl.</i><br>\r\nZveme Vás na celodenní setkání inspirované Eckhartem Tollem a dalšími učiteli plného prožívání přítomného okamžiku. Setkání je zaměřené na praktická meditační cvičení, která jsou vhodná pro každodenní život.\r\n 22. listopadu 2014\r\n</div></td>\r\n</tr>\r\n</table>','full_html'),('node','article',0,74,74,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/happiness_trap.jpg\"></div>\r\n<br>\r\nVětšina pohádek, kterým jsme naslouchali jako děti, končí: „... a žili šťastně až do smrti.“ A koneckonců i většina Hollywoodských filmů, televizních programů a populárních románů a končí Happy endem. Dobro triumfuje nad zlem, pravda a láska vítězí nad lží a nenávistí, kladný hrdina to nandá darebákům. Odpovídá to ale naší životní zkušenosti? \r\nPsycholog Russ Harris, autor knihy The Happiness Trap (Past štěstí), popsal rozšířené a neustále v omílané mýty, které nás nutí věřit, že bychom měli být, co nejvíce šťastní – a pokud nejsme, tak je s námi něco špatně. Pokud těmto mýtům uvěříme a budeme se snažit získat více štěstí, než je reálné, pak místo štěstí bude výsledkem jen zklamání a frustrace. \r\n\r\n<b>Mýtus první: Všichni lidé jsou přirozeně šťastní.</b>\r\nTento mýtus snadno vyvrací aktuální statistika Světové zdravotnické organizace. Jeden z deseti dospělých se v průběhu života pokusí o sebevraždu. Jeden z pěti bude trpět depresí. A s téměř 30% pravděpodobností budete v průběhu svého života čelit psychiatrickému onemocnění. To nejsou extra vyhlídky.\r\nA zkuste si k tomu přidat všechna trápení, která nejsou zařazena mezi psychiatrická onemocnění – osamělost, rozvody, sexuální problémy, stres v práci, krize středního věku, narušené vztahy, domácí násilí, sociální izolace, šikana, předsudky, nízké sebevědomí, chronická podrážděnost, ztráta smyslu života … Už začínáte mít představu, jak vzácné je skutečné štěstí? Bohužel spousta lidí věří, že snad všichni kromě nich jsou šťastní. A jak snadno uhodnete – jsou díky tomu ještě nešťastnější. \r\n\r\n<b>Mýtus druhý: Když nejsi šťastný, tak je s tebou něco špatně.</b>\r\nTento mýtus logicky vyplývá z prvního mýtu – západní společnost předpokládá že duševní utrpení je něco abnormálního. Vnímáme duševní utrpení jako slabost nebo nemoc. Každý člověk občas prožívá duševní či tělesnou bolest a když se tyto nepříjemné pocity dostaví, často se kritizujeme, že jsme slabí a neschopní. Lékaři k tomu často přispívají tím, že nám dají nějakou nálepku, třeba : „Jste depresivní.“ a tím nám jen potvrdí, že je s námi něco špatně. \r\nMysl moderního člověka se však nevyvinula tak, abychom byli šťastní, ale aby našim předkům umožnila přežít v nebezpečném prostředí. Proto neustále hledáme nebezpečí (a to pro jistotu i tam, kde žádné není), srovnáváme se s druhými, posuzujeme  své okolí i sami sebe a cítíme znepokojení, pokud odhalíme nějaké chyby či nedokonalosti. \r\n\r\n<b>Mýtus třetí: Abychom žili lépe, musíme se zbavit nepříjemných pocitů.</b>\r\nŽijeme ve  společnosti, která je posedlá hledáním štěstí, tato společnost nám říká, že se máme zbavit nepříjemných pocitů,  vyhledávat příjemné. Na první pohled to dává smysl. Koneckonců, kdo by se chtěl cítit nepříjemně? Ale má to háček: ty nejpodstatnější věci v životě sebou přinášejí širokou škálu pocitů – příjemné i nepříjemné. Například v dlouhodobém intimním vztahu zažijete nejen nádherné pocity lásky a radosti, ale nevyhnutelně také zklamání a frustraci. Neexistuje dokonalý partner a dříve či později se v něčem neshodnete. A to samé platí o každém smysluplném projektu, do kterého se pustíte. I když často můžete zažít nadšení a uspokojení, nejspíš se dostaví i stres, úzkost, hněv či únava. Takže pokud věříte, že je možné zbavit se nepříjemných pocitů, máte problém, protože není možné dosáhnout lepšího života, pokud nejste připraveni čelit nepříjemným pocitům.\r\n\r\n<b>Mýtus čtvrtý: Měli byste být schopni kontrolovat své myšlenky a pocity.</b>\r\nVe skutečnosti máme mnohem méně kontroly nad svými myšlenkami a pocity, něž bychom si přáli. Jistou kontrolu máme, ale ne tolik, kolik nám tvrdí různí „experti“ na osobní rozvoj. \r\nNaprostá většina svépomocných programů je založena na tomto mýtu. Mnoho programů Vás například učí, jak identifikovat negativní myšlenky a nahrazovat je pozitivními. Jiné programy zase doporučují opakování pozitivních afirmací, jako třeba: „Vše co se děje, je pro mé nejvyšší dobro a štěstí.“ nebo „Jsem silný, schopný a všechno vždy zvládnu.“ Další programy doporučují, abyste si  živě vizualizovali sama sebe, jak žijete život, o kterém sníte.\r\nZákladní myšlenka těchto programů, je založena na předpokladu, že když odstraníte negativní myšlenky a naplníte si hlavu pozitivními myšlenkami a představami, tak dosáhnete štěstí. \r\nKéž by to bylo tak jednoduché. \r\nTipnu si, že už jste nesčetněkrát zkoušeli myslet na některé věci pozitivně, ale negativní myšlenky se vracely stále znova. Platí to i pro nepříjemné emoce jako je strach, vztek, smutek, nejistota a pocity viny či studu. Neznamená to, že by tyto techniky vůbec nefungovaly. Dočasně se nám může podařit negativní myšlenky či pocity ztlumit a uleví se nám. Ale dlouhodobě to většinou neúčinkuje. Negativní myšlenky a pocity po nějaké době sice zmizí, ale pak se zase objeví a tak stále dokola. Čím více jste ve stresu, tím více se schopnost omezit negativní myšlenky a pocity zmenšuje.  Mýtus, že bychom měli mít myšlenky a pocity pod kontrolou je natolik rozšířen, že když se nám to nedaří, cítíme se neschopní.\r\n\r\nMáme tedy na štěstí rezignovat? Samozřejmě že nikoliv. Ale zkusme si nejdříve připomenout, jaký život doopravdy je. Jak ho známe z vlastní zkušenosti? I když prožíváme dlouhé období spokojenosti nakonec příjemné pocity pominou. Koneckonců všichni můžeme vážně onemocnět, zestárneme a zemřeme. Dříve či později přicházíme také o své blízké – opustí nás, jsme od nich odloučeni či zemřou. I naše úspěchy jsou pomíjivé. Dříve či později se objeví v životě krize, zklamání a neúspěchy. Pokud žijeme, nevyhneme se bolesti. \r\nPokud však začneme rozvíjet schopnost plně prožívat přítomný okamžik – ať už prožíváme příjemné či nepříjemné, začne docházet k hluboké proměně vztahu k bolesti a nepříjemným emocím. Pokud se přestaneme tělesné i duševní bolesti bát a utíkat před ní, a začneme ji vnímat se soucitem a porozuměním, naučíme se bolest nejen lépe zvládat, ale dokonce je možné si z ní i udělat spojence, který nám ukazuje, co je v životě opravdu důležité. Bohatý a smysluplný život je možný nezávisle na tom, zda jsme právě šťastní či nikoliv.  Změna vztahu k bolesti a nepříjemným pocitům přináší i změnu ve vztahu k příjemným pocitům. Teprve pokud dokážeme na příjemných pocitech přestat lpět a nutkavě je vyhledávat, můžeme si jich užít s lehkostí a naplno.\r\n\r\n','<div align=\"center\"><img src=\"/images/happiness_trap.jpg\"></div>\r\n<br>\r\nVětšina pohádek, kterým jsme naslouchali jako děti, končí: „... a žili šťastně až do smrti.“ A koneckonců i většina Hollywoodských filmů, televizních programů a populárních románů a končí Happy endem. Dobro triumfuje nad zlem, pravda a láska vítězí nad lží a nenávistí, kladný hrdina to nandá darebákům. Odpovídá to ale naší životní zkušenosti? \r\nPsycholog Russ Harris, autor knihy The Happiness Trap (Past štěstí), popsal rozšířené a neustále v omílané mýty, které nás nutí věřit, že bychom měli být, co nejvíce šťastní – a pokud nejsme, tak je s námi něco špatně. Pokud těmto mýtům uvěříme a budeme se snažit získat více štěstí, než je reálné, místo štěstí bude výsledkem zklamání a frustrace. ','full_html'),('node','article',0,75,75,'und',0,'<div align=\"center\"><img width=\"300px\" src=\"images/mindfulness_chinese.jpg\">\r\n<i>Čínský znak pro mindfulness se skládá ze dvou symbolů - \"teď, tento okamžik\" a \"srdce/mysl\".</i></div>\r\n<br>\r\nJednou jsem se začal skoro hádat s kamarádkou Ivou, jak překládát „mindfulness“. Iva překládá z francouzštiny knížky vietnamského mnicha Thich Nhat Hanha a používá termín „plné vědomí“. Já zase většinou používám „všímavost“. Myšlení se mi rozjelo a vymýšlelo argumenty, proč je můj překlad vhodný – i když určitě ne dokonalý. V tom zazněl zvoneček. Používáme ten zvoneček, abychom se zastavili, vrátili do přítomného okamžiku a třikrát se nadechli a vydechli. Jiná kamarádka si všimla naší počínající hádky a zazvonila.\r\nMěl jsem toho v mysli hodně najednou. Vnímal jsem pýchu – kolik už jsem prostudoval názorů, jak  mindfulness překládat. Taky jsem přeložil <a href=\"/kniha_vsimavost\">knížku</a>, která má Mindfulness v názvu a přeložil jsem to jako <a href=\"//kniha_vsimavost\">Všímavost</a>. Vnímal jsem strach – musím se bránit, protože už jsem s tím „svým“ překladem udělal spoustu práce, která je teď ohrožena. Vnímal jsem vztek – na druhou kamarádku, že přerušila takovou důležitou debatu – kterou moje mysl chtěla dokončit. A zároveň jsem byl vděčný, že mám šanci prokouknout všechny ty emoce, které teď ovlivňují „mé“ myšlení.\r\nPodobné debaty jako s Ivou jsem vedl i s kamarádem Jardou, kterému zase nejvíc sedí překlad „uvědomování“. Všiml jsem si, že když jsem s ním, snažím se debatám na toto téma vyhýbat. Vždy jsem reagoval teprve, když někdo začal kritizovat „všímavost“. Obával jsem se, že by se tím mohlo poškodit naše přátelství. Ale ono se poškozuje právě tím, když se o tom otevřeně nebavíme. Uvědomil jsem si, že se vlastně stále jen bráním a to mne pěkně štve. \r\nOd té doby navymýšlela tahle mysl spoustu argumentů pro a proti různým překladům. Jen ať si mysl vymýšlí. Důležité není, který termín se nakonec začne používat nejvíc. Koneckonců je možné, že to skončí jako na začátku devadesátých let a každý překladatel se bude držet toho svého. Mnohem důležitější je pro mne vzít tuto diskusi jako příležitost všímat si (ano používám svůj překlad :) ), co se se mnou právě teď děje. \r\nKdyž ale zkoumám, co je pro mne nejdůležitější, zjišťuji, že nejde o slova, která použiji, ale o porozumění. Buddha dokázal přizpůsobit svoji řeč konkrétní situaci a mysli svých posluchačů tak, aby mu co nejlépe porozuměli. Dokážeme být v každém okamžiku otevření našemu prožívání i těm, kdo nám naslouchají? Dokážeme stále znova hledat taková slova a činy, která nejsou výsledkem navyklých reakcí a lpění na názorech? \r\n<br>\r\n<b>Takže, jak překládat mindfulness?</b> \r\n<i>Varování: Tato druhá část je dlouhá, odborná, zajímavá hlavně pro překladatele :)<i>\r\n\r\nMindfulness je anglický překlad pálijského slova <b>sati</b> (nebo smrti v sanskrtu). Páli je jazyk ve kterém jsou zapsány nejstarší buddhistické texty. Sati obsahuje velké množství významových odstínů (viz například tento <a href=\"http://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/14639947.2011.564813#.UsGOv_hIygY\">článek</a> od Bhikkhu Bodhi). \r\nVelmi zjednodušeně se dá říci, že původní význam sati je paměť, uložit do paměti a vzpomínat,  ovšem v buddhistických textech dostal termín sati zvláštní význam – jasně si uvědomovat, co se v přítomném okamžiku děje v těle a v mysli. V češtině je tomuto významovému posunu blízký termín vzpamatovat se, upamatovat se – ve smyslu vidět věci, tak jak skutečně, aktuálně jsou. Sati není totožná s pozorností. Jistá míra pozornosti je v bdělém stavu přítomna stále, sati však může úplně chybět. Sati umožňuje pozornost regulovat - umožňuje např. sledovat přesuny pozornosti z předmětu na předmět, napomáhá udržovat pozornost na jednom předmětu, rozpoznává postoje, které pozornost směřují (např. chtivost, odpor, zmatek), rozpoznávat stavy mysli (např. ospalost x bdělost, klid x neklid) atd.\r\nAvšak ani anglický termín mindfulness ani jakékoliv české slovo nevystihuje plně všechny významy, které sati má. Český překlad Buddhistického slovníku (viz heslo sati) i český mnich Sambódhi dokonce doporučují sati nepřekládat. Problém je v tom, že toto slovo kromě zájemců o buddhismus nikdo nezná. <a href=\"https://docs.google.com/file/d/0BymOn-m0GooGYmZkMDdmNTAtNDVkMC00ZDRiLTg3OTEtZjZkMmJmMDg5NDYx/edit?hl=cs\">Sambódhi</a> (viz poznámka na str.4) dále navrhuje překlady, které jsou dle něj blízko původnímu významu sati, jako je zpřítomnělost, pamětlivost, nebo bedlivost. Tyto termíny jsou však v češtině velmi neobvyklé, lidé by si na ně nejspíš nezvykli a žádný překladatel je dosud nepoužil. Nejčastěji se v českých překladech objevují termíny všímavost, uvědomování, bdělost či bdělá pozornosti a plné vědomí.\r\n\r\n<br>\r\n<div align=\"center\"><i>Překlady sati v hlavních evropských jazycích na wikipedii</i></div>\r\n<table >\r\n<tr><th>Jazyk</th><th>Překlad</th></tr>\r\n<td>\r\nAnglicky</td><td> Mindfulness</td></tr>\r\n<tr>\r\n<td>\r\nNěmecky </td><td> Achtsamkeit (blízké českému všímavost, ostražitost, bedlivost) </td></tr>\r\n<tr>\r\n<td>\r\nFrancouzsky</td><td> Pleine conscience (plné vědomí) </td></tr>\r\n<tr>\r\n<td>\r\nŠpanělsky</td><td> Conciencia plena (plné vědomí) </td></tr>\r\n<tr>\r\n<td>\r\nItalsky</td><td> Mindfulness/Consapevolezza (vědomí, uvědomování)</td></tr>\r\n<tr>\r\n<td>\r\nRusky</td><td> внимательность</td></tr>\r\n</table>\r\n<br>\r\n\r\nTermín <b>všímavost</b> zavedl psycholog Mirko Frýba, zakladatel psychoterapeutické školy satiterapie, který v 90. letech ovlivnil řadu českých psychologů a psychoterapeutů.  Díky tomu se všímavost stala nejčastějším překladem sati v české psychologické literatuře. Frýbu považují někteří za kontroverzní osobu a setkal jsem se lidmi, kteří svoji nelibost k němu přenášeli i na „frýbovskou“ všímavost. To je ovšem zjevný argumentační faul typu „ad hominem“. \r\nVšímavost v běžném významu je schopnost pohotově (v přítomném okamžiku) zaznamenat těžko postřehnutelné nebo nové a nezvyklé detaily. V běžném významu si všímáme zejména toho, co vidíme nebo slyšíme. Mindfulness ovšem zahrnuje všímavost k mnohem širší škále prožitků – všímáme si tělesných počitků (doteky, napětí, pohyby, teplo a chlad atd), pocitů (příjemné, nepříjemné, neutrální), myšlenek, záměrů, emocí, stavů mysli apod. Nejdůležitější je však schopnost povšimnout si postoje s jakým myslím, mluvím či jednám – je přítomna chtivost, odpor a zaslepenost (je to moje věc, moje tělo, můj pocit, můj názor, moje …)  Nebo je naopak přítomno neulpívání, laskavost a moudrost (vše co prožívám, jsou přirozeně probíhající procesy podléhající zákonu příčiny a následku).  S posledně jmenovanými kvalitami ladí to, že všímavost má také někdy význam péče o potřeby druhých, starostlivost, ohleduplnost apod. \r\nOd všímavosti se dá snadno utvořit přídavné jméno „všímavý“ a příslovce „všímavě“ a dají se tak snadno vytvářet spojení jako je třeba „všímavý rozhovor“ nebo „jí všímavě“.\r\nV lékařství či psychologii je velkou výhodou termínu všímavost, že nebyl dříve obsazen nějakým odborným významem.\r\nVšímavost má samozřejmě i své nevýhody. Setkal jsem se například s tím, že někteří lidé chápali všímavost jako vnímavost nebo dokonce citlivost či rušivou přecitlivělost – např. „V noci nemohu spát, protože si všímám každého zvuku.“ Nicméně v žádném ze slovníků češtiny jsem nenalezl, že by všímavost mohla znamenat i tuto rušivou neovladatelnou přecitlivělost. Všímavost v sobě většinou nese možnost rozhodnout se, zda se tím, čeho si všimnu, budu dál zabývat, nebo to nechám plavat. \r\nVětší nevýhodou všímavosti je to, že v běžném jazyce se vztahuje většinou jen k nějakému dílčímu jevu či prožitku. Nicméně mindfulness znamená plně prožívat přítomnost, ať už je zrovna pozornost zaměřena na detaily (např. bod doteky těla se zemí) nebo vnímáme celek (např. celé tělo). \r\n\r\nDalší často používaný překlad mindfulness - <b>bdělost</b> - je v psychologii používaný jako synonymum termínu vigilita – tj. stav opačný ke spánku či komatu. V kontextu buddhismu či jiných spirituálních tradic samozřejmě můžeme mluvit o duchovní bdělosti či bdělé pozornosti. Otázkou je, co je opakem bdělosti v rámci meditační praxe. Nebdělost nebo nebdělá pozornost? To zní podivně. Ospalá či unavená pozornost nebo nepozornost? V buddhismu můžeme bdělost chápat jako cestu k Buddhovu „probuzení“. Slovo Buddha má ostatně ostatně indoevropský kořen „bud“ - buditi, bdíti. Takže bdělost je skvělá metafora, ale právě jen metafora. Je to vhodný překlad v duchovní literatuře, ale nikoliv již v literatuře psychologické či lékařské.  \r\n\r\nTermín <b>vědomí</b> je v lékařství a psychologii definován jako stav, kdy člověk vnímá, plně si uvědomuje sebe sama a kdy na podněty reaguje ze své vůle. V různých situacích jsou zdůrazňovány různé aspekty vědomí – někdy je to schopnost reagovat na podněty, jindy zase schopnost uvědomovat si sebe jako jednající subjekt. Termín vědomí má nesmírně široký a nejasný význam i ve filosofii. O povaze vědomí a jeho vztahu k fyzikálním procesům v mozku (tzv. mind-body problem) neexistuje dosud shoda. Problémem termínu vědomí je tedy jeho značná významová šířka.\r\nTermín <b>uvědomování</b> je přesnější. Většina lidí dobře rozumí slovesu uvědomovat si, např.: uvědomuji si, že právě teď čtu tento článek. To je výhoda, ale zároveň to může být zavádějící, protože uvědomovat si má i významy, které s mindfulness nejsou slučitelné. Abychom to lépe pochopili bude dobré udělat malý exkurz do angličtiny.  \r\n\r\nJako uvědomování se do češtiny většinou překládá anglický termín awareness. Awareness má ovšem k mindfulness velmi blízko. Někteří autoři, například barmský učitel U Tejaniya, používají oba výrazy jako synonyma. Jiní autoři dokonce vůbec nepoužívají mindfulness, ale pouze awareness. Autoři, kteří se zabývají lékařským využitím mindfulness většinou definují mindfulness jako zvláštní druh awareness.\r\n\r\n<ul><li>\r\n\"Mindfulness is awareness that arises from paying attention on purpose, in the present moment, nonjudgmentally.“ (Jon Kabat-Zinn) </li>\r\n<li>\"Mindfulness is the aware, balanced acceptance of the present experience. It isn\'t more complicated than that.  It is opening to or receiving the present moment, pleasant or unpleasant, just as it is, without either clinging to it or rejecting it.\" (Sylvia Boorstein)</li>\r\n<li>„Mindfulness means maintaining a moment-by-moment awareness of our thoughts, feelings, bodily sensations, and surrounding environment.“ (často používaná definice ze stránek <a href=\"http://greatergood.berkeley.edu/topic/mindfulness/definition\">University of California</a> \r\n\r\nAby to nebylo tak jednoduché, jiné definice mindfulness vycházejí z pojmů attention (pozornost), consciousness (vědomí) či experience (prožívání či zkušenost) viz třeba tento (neúplný) <a target=\"new\" href=\"http://pasadenatherapist.wordpress.com/2008/06/11/11-definitions-of-mindfulness/\">seznam</a>. \r\n\r\nSpolečným znakem všech definic mindfulness je však vždy důraz na přítomný okamžik. Pozor, nejde jen o to, že si uvědomujeme v přítomném okamžiku, protože koneckonců vše se děje v přítomnosti. Jde o  uvědomování toho, JAK se to děje v přítomného okamžiku – předmětem tohoto uvědomování jsou aktuálně probíhající děje v těle a v mysli. \r\nUveďme příklad. Pokud prohlásím: „Uvědomuji si, jak jsem neschopný.“, uvědomuji si výsledek procesu hodnocení či posuzování sebe sama. Ale neuvědomuji si samotný proces posuzování. Je to jako kdybych se díval na film a byl tak vtažen do děje, že bych si uvědomoval jen děj filmu a ne už fakt, že právě sleduji film. Podobně nepřítomně si mohu uvědomovat vzpomínky na minulost, plány do budoucna, hodnocení či jiné představy. V takovém případě nejde o mindfulness. Když si naopak uvědomím, jak probíhá samotný proces posuzování a prohlásím: „Uvědomuji si, že právě teď sám sebe posuzuji jako neschopného.“, pak je to mindfulness. Je proto problematické překládat mindfulness prostě jen jako uvědomování, protože jde o zvláštní druh uvědomování – uvědomování si jak v přítomnosti probíhají procesy v těle a v mysli.\r\nZ termínu uvědomování či vědomí je možno snadno vytvořit přídavné jméno vědomý/á a příslovce vědomě – např. „vědomá chůze“ nebo „jde vědomě“. Problémem, podobně jako u bdělosti, je opak těchto termínů. „Jde bezvědomě.“ je zjevný nesmysl. „Jde nevědomě.“ už zní trochu lépe, ale nevědomí má v psychologii zase specifický význam spojený s Freudovskou a Jungovskou psychoanalýzou. Oproti tomu „jde nevšímavě“ dává jasný smysl. \r\nPokud používáme termín plné vědomí, můžeme použít opis „jde s plným vědomím“. Ovšem opačný význam - „jde bez plného vědomí“ nebo „nejde s plným vědomím“ je sice srozumitelný, nicméně již dosti zdlouhavý a trochu kostrbatý. \r\nA konečně, je možné mindfulness nepřekládat a pokývat hlavou nad tím, jak dominantní vliv na nás má anglosaský svět. Mindfulness zní celkem dobře jako název různých programů či organizací i v českém prostředí. Nicméně to neřeší problém, jak toto slovo použít jako přídavné jméno či příslovce. Můžeme říci „dýchejte s mindfulness.“ nebo dokonce „dýchejte mindful“, ale zní to divně a nakonec stejně nejspíš dojde na nějaký český ekvivalent typu dýchejte všímavě či vědomě. \r\nKlobouk dolů, pokud jste dočetli až sem. Budu rád za Vaše názory, jak překládat mindfulness. A rád je zde uveřejním. \r\n\r\n','<div align=\"center\"><img width=\"300px\" src=\"images/mindfulness_chinese.jpg\">\r\n<i>Čínský znak pro mindfulness se skládá ze dvou symbolů - nahoře  \"teď, tento okamžik\", dole \"srdce/mysl\".</i></div>\r\n<br>\r\nJednou jsem se začal skoro hádat s kamarádkou Ivou, jak překládát „mindfulness“. Iva překládá z francouzštiny knížky vietnamského mnicha Thich Nhat Hanha a používá termín „plné vědomí“. Já zase většinou používám „všímavost“. Myšlení se mi rozjelo a vymýšlelo argumenty proč je můj překlad vhodný – i když určitě ne dokonalý. V tom zazněl zvoneček. Používáme ten zvoneček, abychom se zastavili, vrátili do přítomného okamžiku a třikrát se nadechli a vydechli. Jiná kamarádka si všimla naší počínající hádky a zazvonila.','full_html'),('node','article',0,76,76,'und',0,'<div align=\"center\"><img width=\"700px\" src=\"/images/frantisek_lotus.jpg\">\r\n<img width=\"700px\" src=\"/images/frantisek_jan_horak.jpeg\">\r\n</div>\r\n<i>Bratři vepři, sestry svině! Milá prasata! Pochválen buď náš Stvořitel, neboť on vás krmí, dává vám pomeje a šrot, dává vám bahno, ve kterém se můžete rochnit. Oslavujte Pána, dobrořečte a chrochtejte mu!</i>\r\n<div align=\"right\">Sv. František </div>\r\n \r\n<i>Když František kázal, tak při tom tančil a zpíval, proto je i vyprávění o Františkovi roztančené a rozezpívané. Byl to svým způsobem extremista; když plnil svoje poslání, tak nešetřil tělo, a tak se taky snažím moc nešetřit a zkoumat hranice svých sil. \r\nVyprávění legend bylo u samého počátku evropského divadla, tak se inspiruji u jarmarečních vypravěčů a u začátků commedie dell arte a hledám vyjádření, které je zábavné pro dnešního diváka. Mám totiž pocit, že vyprávění příběhů mezi lidmi ubývá, a tak chci vyprávět.<i>\r\n<div align=\"right\">Jan Horák </div><br>\r\n\r\nVstupné dobrovolné\r\n','<div align=\"center\"><img width=\"700px\" src=\"/images/frantisek_lotus.jpg\">','full_html'),('node','page',0,77,77,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/generosity_small.jpg\"></div>\r\n<br>\r\nDobrovolný příspěvek za učení umožňuje účast lidem, kteří mají méně financí - např. studenti, důchodci, single rodiče či nezaměstnaní. \r\nDobrovolný příspěvek je také příležitostí rozvíjet štědrost - s úplnou svobodou, bez pocitu závazku, ocenit inspirace, které mi učení přineslo. \r\nPříspěvěk také pomůže, aby z učení mohli mít v budoucnu užitek další lidé na podobných kurzech.   \r\nKaždopádně dávejte tolik, aby vám to dělalo radost! \r\n\r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,78,78,'und',0,'<div align=\"center\"><img src=\"/images/remeslo.jpg\"></div><br>\r\n\r\nTato meditace je zaměřena na praktické využití všímavosti. Cíle meditace je jasné uvědomění situace ve které se nacházíte a propojení smyslových vjemů, myšlení, pocitů a záměrů. \r\nPřed touto meditací je ideální udělat ještě krátkou meditaci <a href=\"/meditace_prostor\">Prostor k nadechnutí</a>. \r\nAle pokud není čas nebo chuť můžeme se na chvíli zastavit a začít si uvědomovat, co se děje právě teď:  \r\n\r\n<ul><li>Kde právě jste? Co vidíte? Co slyšíte. Jací další lidé jsou kolem Vás. Jaké máte možnosti.</li>\r\n<li>V jaké pozici je Vaše tělo a kde se dotýká země či jiné podložky? Vnímáte nějaké napětí v těle? Pokud ano dovolte mu, aby se uvolnilo.</li>\r\n<li>Co chcete dělat?  Máte jasnou představu o výsledku? </li>\r\n<li>Proč to chcete dělat? <b>Toto je nejdůležitější krok celé meditace.</b> Co důležitého to přinese Vám či někomu jinému. Jde o vědomé rozhodnutí nebo o navyklou reakci. Ovlivňuje Vás chtivost nebo odpor?  Lpíte na výsledku a obáváte se neúspěchu?  Nebo jste k sobě laskaví a přijímáte, že můžete udělat to nejlepší, co dokážete, ale nejste dokonalí a některé věci nemůžete ovlivnit? </li>\r\n<li>Jak to uděláte? Jaký bude další krok, jaké pomůcky či informace k tomu potřebujete apod. Kolik toho chcete stihnout v čase, který máte k dispozici? </li>\r\n</ul>\r\n\r\nJednotlivým bodům věnujte jen pár vteřin, nezačínejte o nich dlouze přemýšlet. Pokud Vás myšlení začne vtahovat, všimněte si toho a přejděte k dalšímu bodu.\r\nTuto meditaci můžete dělat kdekoliv a tak často, jak si vzpomenete. Nejužitečnější je ovšem před náročnějšími činnostmi. \r\nPo jistém tréninku je možné zvládnout tuto meditaci během pár vteřin. \r\n\r\n','','full_html'),('node','page',0,79,79,'und',0,'<div align=\"center\"><img width=\"300\" src=\"https://fbcdn-sphotos-h-a.akamaihd.net/hphotos-ak-xpf1/v/t1.0-9/1517425_1555757597986282_8794686753807892716_n.jpg?oh=7c02e53b05b19ce3d17f3d073f0f2caf&oe=54E0F93B&__gda__=1425535313_24244e1958533d4135037f4956c54004\"></div><br>\r\n\r\n1. setkání - Čtvero zakotvení \r\n- meditace zakotvení v pěti smyslech\r\n- zakotvení ve mezilidských vztazích - Důležité osoby (příjemné i nepříjemné) zaznamenáme do soustředných kruhů - nejblíže ve středu jsou ty osoby, které mám rád, nejdále ty, které opravdu nemusím.\r\n- zakotvení v institucích (škola, práce, úřady, zájmová sdružení apod.) - Instituce zaznamenáme podobně jako osoby, můžeme i na stejný papír.\r\n- zakotvení v cílech - co důležitého chci udělat dnes, za měsíc, za rok, za pět let\r\nCíl: Ujasnění aktuálních možností, zdrojů, priorit a životních cílů\r\n<br>\r\n2. setkání - Vděčnost\r\nNajděte postupně alespoň deset věcí za které jste vděční. Ve více lidech je možno tyto věci sdílet několikrát v kruhu a nechat řečené vždy chvíli rezonovat. Čím kratší popis tím lépe, stačí jedno či dvě slova. \r\nCíl: Podpora, obnovení sebedůvěry, radost ze života\r\n<br>\r\n3. setkání - Cesta za vnitřním dítětem \r\nInspiroval jsem se technikou, kterou zpracovala moje kolegyně Jana Szomolányiová -  ke stažení <a href=\"/files/Technika_dite.pdf\">zde</a> (instrukce začínají na str. 5).\r\nCíl: Obnovení kontaktu se základními potřebami\r\n<br>\r\n4. setkání - Zpětná vazba\r\n- Popište objektivně, co jste zažili (co jste viděli a slyšeli). \r\n- Popište co důležitého vám dalo a co důležitého vám naopak chybělo.\r\n- Navrhněte konkrétní změny, zkuste vzít ohled i na potřeby ostatních -  studentů a učitelů.\r\nCíl: Efektivní komunikace vedoucí k dosažení vzájemné spokojenosti\r\n<br>','','full_html'),('node','page',0,80,80,'und',0,'<div align=\"center\"> <img width=\"400\" src=\"/images/winter_walk.jpg\">\r\n<i>I procházka může být meditací.</i></div><br>\r\n\r\nZveme Vás na Den v přítomnosti. Chceme potkat staré přátele i nové známé, společně prožít pohodu a srandu a zároveň se častěji zastavovat a plně si uvědomovat, jaké bohatství nám přináší přítomný okamžik. \r\nSejdeme se dopoledne (9:30) v meditačním centru Lotus. Přivítáme se u čaje a pak si v tichu zameditujeme. Pokud nemáte s meditací zkušenost, dostanete jednoduché a srozumitelní instrukce. Meditace je zaměřená na rozvíjení schopnosti plně prožívat přítomnost (<a href=\"/http://praveted.info/vsimavost_mindfulness\">mindfulness</a>) a není závislá na žádné náboženské tradici. Pokud se Vám nebude chtít, tak meditovat nemusíte. Můžete sebou vzít i děti, ale je dobré, aby je v čase meditace měl kdo hlídat.\r\nOběd můžeme také proměnit v meditaci. Dáme si dobroty, které přineseme sebou a vzájemně se jimi pohostíme. Po obědě (kolem 13h) vyrazíme na výlet. Půjdeme pěšky přes Letnou do Stromovky. Můžeme trochu meditovat, ale i povídat si nebo hrát pohybové hry v přírodě. Pokud se nám bude chtít, tak můžeme pak ještě zajít do čajovny. \r\nV průběhu dne je možné kdykoliv odejít.\r\n\r\n<b>Kdy</b>: sobota 17. ledna 2015, 9:30h (přijďte prosím včas)\r\n<b>Kde</b>: Lotus, Praha, Staré město, Dlouhá 2, 4. patro\r\n<b>Co za to</b>: Můžete dát dobrovolný příspěvek centru Lotus\r\nNa staré přátele i nové známé se těší: <a href=\"/kontakt\">Honza Burian</a> a <a href=\"http://www.osobnirozvoj.cz/kdo-jsme-2/\">Franta Cihlář</a>\r\nPřihlásit se můžete na mail: honzaburian@seznam.cz \r\n','<div align=\"center\"> \r\n\r\n<img width=\"400\" src=\"/images/winter_walk.jpg\">\r\n\r\nMeditace v tichu i výlet do přírody, možnost potkat nové známé i staré přátele. Chceme společně prožít pohodu a srandu a zároveň se častěji zastavovat a plně si uvědomovat, jaké bohatství nám přítomný okamžik přináší. \r\nsobota 17. ledna 2015, 9:30h \r\n<a href=\"/den_v_pritomnosti\">Více informací</a> \r\n</div>','full_html'),('node','article',0,81,81,'und',0,'<i>Lotus potřebuje bahno, aby vyrostl a rozkvetl. Moudrost a laskavost se rodí, když porozumíme utrpení.</i>\r\n<div align=\"right\">Thich Nhat Hanh</div> ','','full_html'),('node','page',0,82,82,'und',0,'<table style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<h1 class=\"rtecenter\">Mindfulness</h1>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><em>Jak zvládat stres a emoce </em><br />\r\n			<em>díky plnému prožívání přítomného okamžiku.</em></p>\r\n			</td>\r\n			<td><img src=\"/images/ball-of-yarn.jpg\" style=\"float:right; height:200px\" /></td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table align=\"left\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"10\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<th style=\"width:50%\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je všímavost (mindfulness)?</a></th>\r\n			<td style=\"width:10px\">&nbsp;</td>\r\n			<th><a href=\"/mindfulness\">Kurz Mindfulness</a></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(256, 256, 256); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong>Všímavost</strong> je schopnost se zájmem a lehkostí prožívat přítomnost, zvládat přitom své emoce a zachovat si odstup od posuzujících myšlenek.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavost</strong> odhaluje, které reakce a postoje zvyšují stres a které nás od něj osvobozují.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavost</strong> tak vytváří větší prostor mezi podnětem a reakcí a umožňuje Vám najít dovednější odpověď na stresující situace.</p>\r\n\r\n			<p>Všímavost je možné rozvíjet pomocí pravidelného cvičení, při kterém vytrvale vracíte pozornost k tomu, co právě prožíváte. Postupně se tak můžete osvobodit od navyklých reakcí, které Vás udržují ve stresu. Podle <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">klinicky ověřených výzkumů</a> dokáží všímavější lidé lépe zvládat:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>nepřehledné a stresující situace</li>\r\n				<li>nutkavé, stále dokola se vracející myšlenky</li>\r\n				<li>zahlcující nepříjemné emoce (zejména deprese, úzkost, vztek)</li>\r\n				<li>chronický stres, chronické bolesti, nespavost, vyčerpání</li>\r\n				<li>mezilidské vztahy a konflikty</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><br />\r\n			<strong><a href=\"/co_je_mindfulness\">Proč tomu tak je a jak všímavost funguje?</a></strong></p>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:10px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p>Kurz Mindfulness vychází z <a href=\"http://prinosy_vsimavosti\">klinicky ověřených</a> <a href=\"http://praveted.info/MBSR\">programů</a>, zaměřených na <strong>zvládání chronického stresu</strong>, depresí, úzkostí, chronické bolesti a psychosomatických obtíží. V průběhu <strong>osmi týdnů</strong> se pomocí jednoduchých cvičení všímavosti budete učit, jak být vyrovnanější, nepodléhat navyklým stresujícím reakcím a mít více radosti ze života.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Komu jsou kurzy Mindfulness určeny?</strong></p>\r\n\r\n			<p><strong>Zdravým lidem</strong>, kteří chtějí být vyrovnanější, lépe zvládat stres, dělat více věcí pro radost, méně se obávat neúspěchu a být přátelštější k sobě i druhým.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Lidem, kteří trpí vážnějšími zdravotními obtížemi</strong>, např. depresí, úzkostí, chronickou bolestí a psychosomatickými obtížemi. Viz <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">seznam zdravotních obtíží</a>, při kterých je kurz mindfulness vhodnou léčbou.&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p>Zvlášťe přínosný je rozvoj všímavosti pro <strong>zaměstnance, kteří jsou vystaveni stresu v práci nebo využijí všímavost při práci s lidmi.</strong></p>\r\n\r\n			<p>Kromě klasických <a href=\"/mindfulness\"><strong>kurzů Mindfulness </strong></a>nabízím nově i <strong><a href=\"/sebeprijeti\">kurzy Sebepřijetí </a></strong>zaměrené na rovíjení laskavosti.<br />\r\n			Pokud chcete vědět více o historii a struktuře kurzů, přečtěte si o <strong><a href=\"/MBSR\">lékařských programech MBSR a MBCT</a></strong></p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table cellspacing=\"10\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<th class=\"rteleft\" colspan=\"3\"><a id=\"kontakt\" name=\"kontakt\"><strong>Jan Burian, Ph.D. - psychoterapeut a lektor</strong></a></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align:top; width:219px\">\r\n			<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/honza_UK_400.jpg\" style=\"width:200px\" /> <!-- jan_burian_cut_border.jpg\"> --></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\"><strong>Jan Burian</strong></div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">&nbsp;<br />\r\n			burian@praveted.info</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">Tel: +420 608 214 854</div>\r\n\r\n			<div class=\"rtecenter\">Účet: 1170194025/3030<br />\r\n			<a href=\"/images/qr_ucet.jpg\">QR kód pro platbu</a></div>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:1px\">&nbsp;</td>\r\n			<td>\r\n			<p>Mým hlavním cílem je pomáhat lidem žít plnější a spokojenější život. Vytvářím pro Vás tyto stránky a vedu kurzy <a href=\"/co_je_mindfulness\">Mindfulness</a> zaměřené na <a href=\"/mindfulness\">zvládání stresu</a> a emocí. Nabízím <a href=\"/terapie\">psychoterapii</a> založenou na empatickém naslouchání, prožívání emocí a vnímání těla. Profesně se dále věnuji rozvoji empatie a všímavosti při <a href=\"/NVC\">komunikaci</a> a mediaci sporů.</p>\r\n\r\n			<p>Absolvoval jsem na všímavosti založený psychoterapeutický výcvik a trénink pro lektory <a href=\"/MBSR\">MBCT</a> organizovaný <a href=\"http://oxfordmindfulness.org/\">Centrem pro mindfulness v Oxfordu</a>. Vedl jsem již desítky osmi-týdenních a víkendových kurzů mindfulness nejen pro širokou veřejnost nebo firmy, ale např. i ve <a href=\"/mindfulness_ve_vezeni\">vězení</a>. Podílel jsem se na prvním <a href=\"/cesky_vyzkum\">českém neurovědeckém výzkumu meditace všímavosti</a>. Jako dobrovolník jsem mnoho let pomáhal rodinám, které pečují o své umírající, v hospici <a href=\"http://cestadomu.cz/\" target=\"blank\">Cesta domů</a>.</p>\r\n\r\n			<p>Bydlím v Praze se svou ženou a synem.</p>\r\n			<!--Spolupracuji se sdružením <a target=\"blank\" href=\"http://www.osobnirozvoj.cz/\">Osobní rozvoj</a> -->\r\n\r\n			<p><em>... sbírám odvahu, abych si připustil nedostatky a dokázal je ocenit jako příležitost k růstu. Protože lotosy rostou z bahna. Učím se zůstat s tím, co se děje právě teď. Dotýkat se toho, co je tak nepříjemné, že před tím uhýbám ... a pouštět to, co je tak příjemné, že na tom ulpívám.</em></p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table align=\"left\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"10\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<th style=\"width:50%\"><a href=\"/terapie\">Psychoterapie</a></th>\r\n			<td style=\"width:10px\">&nbsp;</td>\r\n			<th><a href=\"/sebeprijeti\">Sebepřijetí - Jak se spřátelit sám se sebou</a></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td class=\"rtecenter\" style=\"background-color:rgb(255, 255, 255); vertical-align:top\"><a href=\"/psychoterapie\"><img alt=\"\" src=\"/images/terapie_borsov.jpg\" style=\"width:300px\" /></a></td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td class=\"rtecenter\" style=\"background-color: rgb(255, 255, 255); vertical-align: middle;\"><a href=\"/sebeprijeti\"><img alt=\"\" src=\"/images/sebeprijeti_row.jpg\" style=\"width: 400px; height: 106px;\" /></a></td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p>Obvyklým cílem terapie je <strong>lépe zvládat obtížné životní situace a osobní problémy</strong> spojené se vztahy, rodinou, prací či zdravotním stavem. Nabízím individuální i párovou terapii založenou na empatickém naslouchání, prožívání emocí a vnímání těla.<br />\r\n			<strong>Nehodnotím, zda něco děláte dobře nebo špatně</strong>, ale mohu Vám pomoci rozpoznat, co je pro Vás skutečně důležité, a najít cesty, jak toho dosáhnout.<br />\r\n			Terapii nabízím také na <a href=\"http://praveted.info/terapeuticka_prochazka\">procházce v přírodě</a> nebo naopak online.</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/terapie\">Více o psychoterapii</a></strong></p>\r\n			</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(256, 256, 256); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong><a href=\"/sebeprijeti\">Sebepřijetí</a></strong> je základním pilířem duševního zdraví. Série setkání Sebepřijetí je založena na klinicky ověřených kurzech Mindful self-compassion a Mindfulness-based compassionate living. Naučíte se rozvíjet <strong>přátelský a laskavý postoj (nejen) k s</strong><strong>obě. </strong>Získané dovednosti Vám pomohou získat větší lehkost a pohodu v každodenním životě i větší odolnost a stabilitu při zvládání náročných situací. Zjisíte, že laskavost je efektivnější a hlavně zdravější motivace než touha po úspěchu a obava ze selhání.&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"/sebeprijeti\"><strong>Více o kurzu Sebepřijetí</strong></a></p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top\">&nbsp;</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<th style=\"vertical-align:top\"><a href=\"/focusing\">Focusing - mindfulness při práci s emocemi</a></th>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<th><a href=\"/mindfulness_a_nenasilna_komunikace\">Nenásilná komunikace</a></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td class=\"rtecenter\" style=\"vertical-align:top\"><a href=\"/focusing\"><img alt=\"\" src=\"/images/emotions.png\" style=\"width: 300px; height: 222px;\" /></a></td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td class=\"rtecenter\" style=\"vertical-align: middle;\"><a href=\"/nvc\"><img alt=\"\" src=\"/images/bridge.jpg\" style=\"height: 193px; width: 400px;\" /></a></td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(256, 256, 256); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong><a href=\"/focusing\">Focusing</a></strong> je na všímavosti založená metoda umožňující <strong>lépe porozumět emocím, přijmout je a učinit z nich spojence. </strong>Focusing Vám může pomoci:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>zvládat emoce, které doprovázejí např. konflikty ve vztazích, obavy ze selhání nebo ztrátu blízkého člověka. Péči kterou venujeme emocím léčí</li>\r\n				<li>léčit emoční zranění z minulosti.</li>\r\n				<li>využít emoce jako rádce při důležitých rozhodnutích</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"/focusing\"><strong>Více o kurzu Focusing</strong></a></p>\r\n			</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong><a href=\"/mindfulness_a_nenasilna_komunikace\">Nenásilná komunikace</a></strong> je praktická metoda zaměřená na empatické porozumění a zvládání konfliktů. Základem je uvědomit si, co je pro mne v dané situaci opravdu důležité, jasně to vyjadřovat a zároveň naslouchat tomu, co je důležité pro druhé. Cílem je najít řešení, které uspokojí všechny zúčastněné. Díky tomu mohou být konflikty vnímány jako příležitost a ne jako překážka.</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong><a href=\"/mindfulness_a_nenasilna_komunikace\">Více o kurzu Nenásilná komunikace</a></strong></p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<table align=\"left\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"10\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<th colspan=\"3\" style=\"text-align:justify; vertical-align:top\"><a href=\"/blog\">Inspirace pro všímavý život</a></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"vertical-align:top\">\r\n			<p><strong>Všímavost (Mindfulness)</strong></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Jak cvičit všímavost</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/stresavsimavost\">Stres a všímavost</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/vsimavost_mindfulness\">Myšlení, emoce a všímavost</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/kazdodenni_vsimavost\">Jak udržet všímavost v každodenním životě?</a></p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p><strong>Další inspirace</strong></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/rozhovor_Dan_Harris\">Mindfulness pro skeptiky</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/jak_prekladat_mindfulness\">Jak překládat mindfulness</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/etika\">Každodenní etika </a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/pratelsky_zajem\">Přátelství - v malých i větších dávkách</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/rozpravy\">Buddhovy rozpravy pro nebuddhisty</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/blog\">Všechny inspirace ...</a></p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n			</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong>Doporučuji:</strong></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/sekularni_nirvana\">Sekulární nirvána - Jak západní medicína objevila jádro Buddhova učení</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/vsimavost_ve_vztazich_clanek\">Všímavost v mezilidských vztazích</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/mindfulness_a_emoce\">Mindfulness a emoce</a></p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p><strong>Cvičení (meditace) všímavosti</strong></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/jak_cvicit_vsimavost\">Vyzkoušejete si meditaci všímavosti </a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/meditace_vsimavosti_mindfulness\">Co meditace všímavosti není</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/meditacni_instrukce\">Pozice při meditaci</a></p>\r\n\r\n			<p><a href=\"/puvod_meditace\">Původ meditace všímavosti</a></p>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p><strong>Meditační učitelé</strong></p>\r\n\r\n			<div class=\"content\">\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/tnh\">Thich Nhat Hanh</a> - život a moudrost významného vietnamského učitele, mnicha, spisovatele a mírového aktivisty.</p>\r\n\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/toni_packer\">Toni Packer</a> - inspirujte se rozhovory pronikavé a odvážné meditační učitelky.</p>\r\n\r\n			<p><a href=\"http://praveted.info/meditacni_ucitele\">Další učitelé všímavosti ... </a></p>\r\n			</div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<table border=\"0\" cellpadding=\"10\" cellspacing=\"10\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<th class=\"rteleft\" colspan=\"2\"><strong>Přednášky a rozhovory</strong></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td class=\"rtecenter\" style=\"vertical-align: top;\">\r\n			<p class=\"rteleft\"><strong>Rozhovory pro rozhlas:</strong></p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li class=\"rteleft\"><a href=\"https://www.spreaker.com/user/radio1prague/zatisi-2021-05-05-jero-jan-burian-psycho\">Rozhovor o Mindfulness a emocích s Jeronýmem Janíčkem</a> (Zátiší, Radio 1)</li>\r\n				<li class=\"rteleft\"><a href=\"https://wave.rozhlas.cz/pary-ktere-se-nehadaji-nemusi-byt-stastnejsi-konflikty-se-muzeme-ucit-a-vyuzit-8289981#play\">Páry, které se nehádají nemusí být šťastnější</a> - o významu konfliktů v partnerském životě (Radio Wave)</li>\r\n				<li class=\"rteleft\"><a href=\"https://plus.rozhlas.cz/kdyz-necelime-zadnym-vyzvam-nemame-na-cem-vyrust-veri-psychoterapeut-burian-8183904#play\">Když nečelíme výzvám nemáme na čem růst </a>- o mindfulness a zvládaní běžného života (ČR Plus)</li>\r\n			</ul>\r\n			</td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Streamy na facebooku Mindfulnessclubu:</strong></p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><a href=\"https://www.facebook.com/1998196977073354/videos/631864314329039\">Všímavý úsměv</a>&nbsp; - jak se usmát i tváří v tvář obavám a nejistotě.</li>\r\n				<li><a href=\"https://www.facebook.com/1998196977073354/videos/3123342277716356\">Jak se spřátelit se strachem, smutkem a nejistotou ...</a></li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n			</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/oN07M7NN3HY\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Rozhovor pro Mindfulnessclub</strong></p>\r\n\r\n			<p>Doporučuji jako úvod k tomu, co je vlastně mindfulness, jak pomáhá pracovat se stresem a emocemi, a jak se kurzy všímavosti dostávají do vězení. Rozhovor byl natočen v roce 2017.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/JavfqaHjCnw\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Přátelský zájem o druhé i o sebe</strong></p>\r\n\r\n			<p>Jak popřát \"Dobrý den\", opravdu od srdce? Přátelský zájem o druhé lidi i o sebe se dá trénovat a funguje jako malá dávka léku, která Vás osvobozuje od mezilidského stresu a dlouhodobě posiluje imunitu a odolnost. Více v tomto <a href=\"/pratelsky_zajem\">článku</a>. Mindfulnesscon 2018.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allow=\"accelerometer; autoplay; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture\" allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/_gE91lbcr6A\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td><strong>Mindfulness a sebe-pojetí</strong><br />\r\n			Improvizovaná přednáška o sebepojetí, lpění na sebeobrazu a naplňování potřeb. Mindfulnesscon 2019.</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allow=\"accelerometer; autoplay; clipboard-write; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture\" allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/UCCHABLg_B0\" title=\"YouTube video player\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Životní ztráty a nálezy</strong><br />\r\n			Ztráty, jakkoliv závažné, nám vždy otevírají nové možnosti. Mindfulnesscon 2021</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allow=\"accelerometer; autoplay; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture\" allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/0W89sMd2OxI\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Laskavá společnost</strong></p>\r\n\r\n			<p>Laskavost je silnější a hlavně zdravější motivací než je motivace odměnou a trestem. Laskon 2018.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/9ill_HY-s6E\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Přednáška na festivalu Evolution 2017</strong></p>\r\n\r\n			<p>Přibližuji mindfulness na mnoha praktických případech. Závěr je věnován meditaci vděčnosti.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"//www.youtube.com/embed/xSYyASePpb8\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Úvod do meditace všímavosti</strong></p>\r\n\r\n			<p>Jak jsem se dostal k meditaci všímavosti, jak se buddhistická meditace všímavosti začala využívat v sekulárním zdravotnictví ke zvládání stresu. Jaké jsou druhy meditací.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"https://www.youtube.com/embed/Gfwcr35SrAQ\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Mindfulness ve vězení</strong></p>\r\n\r\n			<p>Přednáška na Midfulnessconu 2016 o kurzech mindfulness ve věznici ve Vinařicích u Kladna. Více v tomto <a href=\"/mindfulness_ve_vezeni\">článku</a>.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"//www.youtube.com/embed/Fil_hcq0zyQ\" width=\"560\"></iframe></td>\r\n			<td><strong>Meditace bez buddhismu</strong><br />\r\n			Diskuse o smysluplnosti meditace všímavosti bez odkazů na budhismus. Uvádí Honza Burian, dále se zúčastnili například Tomáš Vystrčil, Jaroslav Chýle, Jan Kotas, Ondřej Skála a další. Diskuse se konala na jaře 2012 v Centru Lotus.<br />\r\n			<em>Kamera: Jan Šípek</em></td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td class=\"rtecenter\"><iframe allowfullscreen=\"\" frameborder=\"0\" height=\"315\" src=\"http://www.youtube.com/embed/1s5peRMwdmM\" width=\"420\"></iframe></td>\r\n			<td>\r\n			<p><strong>Všímavá výchova</strong><br />\r\n			Přednáška Kevina Hawkinse, předního odborníka na mindfulness ve škole. Kevin mluví o svých zkušenostech s výukou meditace ve škole a ukazuje jednoduchá meditační cvičení vhodná pro děti. Zmiňuje se také o vědeckém výzkumu, který podkládá využití meditace ve zdravotnictví a ve školství.<br />\r\n			Diskuse proběhla v pražském <a href=\"http://www.centrumlotus.cz/\">Centru Lotus</a>, v únoru 2013.</p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td class=\"rtecenter\" style=\"vertical-align: top;\">&nbsp;</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','','full_html'),('node','page',0,83,83,'und',0,'<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<h1 class=\"rtecenter\">Mindfulness</h1>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><em>Jak zvládat stres a negativní emoce </em><br />\r\n			<em>díky plnému prožívání přítomného okamžiku.</em></p>\r\n			</td>\r\n			<td><img src=\"/images/ball-of-yarn.jpg\" style=\"float:right; height:200px\" /></td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table align=\"left\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"10\" style=\"width:880px\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<th style=\"width:415px\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je všímavost (mindfulness)?</a></th>\r\n			<td style=\"width:10px\">&nbsp;</td>\r\n			<th style=\"width:415\"><a href=\"/mindfulness\">Jak všímavost pomáhá</a></th>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(256, 256, 256); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong>Všímavost</strong> je schopnost plně prožívat přítomnost, zvládat přitom své emoce a zachovat si odstup od posuzujících myšlenek.</p>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavost</strong> znamená uvědomovat si se zájmem a lehkostí, co se právě teď děje uvnitř nás i kolem nás.</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>co vnímáme smysly</li>\r\n				<li>jaké myšlenky nás napadají</li>\r\n				<li>jaké emoce prožíváme</li>\r\n				<li>jak vnímáme své tělo</li>\r\n				<li>jak spolu všechny tyto prožitky souvisí</li>\r\n				<li>a jak je přítomnost propojena se vzpomínkami na minulost a předjímáním budoucnosti</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavost</strong> vytváří větší prostor mezi podnětem a reakcí a umožňuje Vám tak najít dovednější odpověď na stresující situace. Postupně se můžete osvobodit od navyklých reakcí, které Vás udržují ve stresu.</p>\r\n\r\n			<p>Všímavost můžete rozvíjet pravidelným cvičením, podobně jako hru na hudební nástroj, cizí jazyk nebo bojové umění. Důležitá je pravidelnost cvičení, například v průběhu <a href=\"/mindfulness\">kurzů Mindfulness</a> se předpokládá, že budete věnovat všímavosti cca 30 minut denně.</p>\r\n\r\n			<p>Základem cvičení všímavosti je opakované vracení pozornosti k tomu, co právě prožíváte. <strong>Trpělivě, přátelsky a se zájmem</strong>.&nbsp;</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li><strong>Příjemné prožitky</strong> si můžete užít, ale nesnažíte se je zadržet či nutkavě vyhledávat.</li>\r\n				<li><strong>Nepříjemné prožitky</strong> nevyhledáváte, ale pokud se objeví, nevyhýbáte se jim a prostě jim dovolíte, aby byly plně prožity.</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p>Díky neustálému navracení do přítomnosti se pomalu začínají rozvíjet některá centra v mozku. Jde zejména o centra, která se podílejí na práci s pamětí, regulaci emocí, empatii, sebeuvědomování a motivaci.</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><strong>Přečtěte si více o <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">vědeckém výzkumu a přínosech mindfulness ...</a></strong></p>\r\n			<br />\r\n			<em>Všímavost není další forma psychoterapie nebo svépomocná metoda, která má zlepšit Váš život. Nesnaží se zakrýt nedokonalosti, ale hledá v nich souvislosti a bere je jako učitele. Všímavost neřeší přímo naše nesnáze, ale s laskavostí a pronikavým uvědoměním odhaluje potřeby a motivace, které se za nesnázemi skrývají. Odhaluje části prožívání, které dřív byly pod prahem našeho vnímání. A pokud si tyto děje, které dosud unikaly naší pozornosti, jasně uvědomíme, stane se něco pozoruhodného: to co nás dříve trápilo se začne samo od sebe rozpouštět. Neustále s něčím bojujeme, reagujeme stále stejně a nevidíme nové možnosti, donekonečna přemítáme a ztrácíme se v myšlenkách, reagujeme automaticky, pohlcuje nás špatná nálada a přestáváme se věnovat činnostem, které nás naplňují. Pokud všechny tyto projevy přestaneme vnímat jako naše nepřátele, ale budeme je se zájmem zkoumat a učit se od nich, začnou se pomalu rozpouštět.<br />\r\n			Můžeme Vám to říci – můžeme Vám to dokonce dokázat pomocí těch nejúčinnějších nástrojů, které má věda k dispozici – ale musíte to sami zažít, abyste tomu skutečně porozuměli.</em>\r\n\r\n			<div class=\"rteright\">Úryvek z knihy <a href=\"/MBSR\"><em>Všímavost</em></a></div>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><br />\r\n			&nbsp;</p>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:10px\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(250, 250, 230); text-align:justify; vertical-align:top\">\r\n			<p><strong>Všímavější lidé dokáží lépe zvládat nepřehledné a stresující situace</strong>, protože:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>nejsou tolik motivování strachem z neúspěchu, ale spíše radostí z objevování</li>\r\n				<li>mají lepší přehled o tom, co je pro ně důležité, proč je to důležité a jak toho dosáhnout</li>\r\n				<li>jsou méně nepozorní, nereagují tak často automaticky a méně je ovládají návyky</li>\r\n				<li>snáze nacházejí nová kreativní řešení</li>\r\n				<li>dokáží využít i nepříjemné zkušenosti pro svůj rozvoj</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavost pomáhá odolávat nutkavým, stále dokola se vracejícím myšlenkám</strong>, protože:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>umožňuje přijímat posuzující myšlenky spíše jako odhady skutečnosti, které mohou a nemusí být pravdivé, a se kterými se nemusíme ztotožňovat</li>\r\n				<li>dává větší svobodu zvolit si, zda v myšlenkách pokračovat či nikoliv</li>\r\n				<li>lépe si uvědomujeme, jak myšlenky ovlivňují emoce a naopak</li>\r\n				<li>jasněji rozlišujeme, kdy je přemýšlení efektivní cestou k řešení a kdy vede k frustraci</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavější lidé lépe zvládají zahlcující nepříjemné emoce</strong> (zejména deprese, úzkost, vztek), protože:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>jsou vyrovnanější, nepotlačují emoce, neutíkají před nimi a nerezignují</li>\r\n				<li>dokáží vnímat jakým způsobem se emoce projevují v těle</li>\r\n				<li>dokáží se radovat i z prostých věcí, s vděčností oceňují bohatství života</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavost zmírňuje chronický stres, chronické bolesti, nespavost, vyčerpání</strong>, protože:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>mění vztah k nepříjemnému prožívání - fyzická i psychická bolest přestává nahánět hrůzu a nevede tak snadno ke vzteku, sebelítosti či beznaději</li>\r\n				<li>dříve si všimneme příznaků vyčerpání či vyhoření a věnujeme dostatek času činnostem, které nás naplňují</li>\r\n				<li>život získává hlubší smysl a neprotéká mezi prsty</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p><strong>Všímavější lidé mají lepší vztahy a lépe zvládají konflikty</strong>, protože:</p>\r\n\r\n			<ul>\r\n				<li>díky odstupu od myšlenek, méně kritizují sebe i druhé</li>\r\n				<li>díky bližšímu kontaktu se svými emocemi si jasněji uvědomují, co je pro ně skutečně důležité</li>\r\n				<li>díky větší vyrovnanosti, se nepotřebují tolik obhajovat a vymezovat</li>\r\n				<li>jsou přátelštější k sobě i druhým</li>\r\n				<li>dokáží lépe empaticky porozumět druhým lidem</li>\r\n				<li>mají větší schopnost jasně a pevně vyjádřit, co je pro ně důležité a zároveň zohlednit zájem druhých lidí</li>\r\n			</ul>\r\n\r\n			<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n			<p class=\"rtecenter\"><a href=\"/mindfulness\"><strong>Informujte se o kurzech Mindfulness</strong></a><br />\r\n			nebo si přečtěte<br />\r\n			<strong><a href=\"/MBSR\">Více o programech MBSR/MBCT</a></strong></p>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"text-align:justify; vertical-align:top\">&nbsp;</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n			<td>&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n\r\n<table>\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td>\r\n			<div class=\"rtecenter\"><a href=\"/co_je_mindfulness\">Co je mindfulness?</a> | <a href=\"/mindfulness\">Kurzy Mindfulness</a> | <a href=\"/MBSR\">Více o kurzech</a> | <a href=\"/prinosy_vsimavosti\">Klinický výzkum</a> | <a href=\"jak_cvicit_vsimavost\">Cvičení všímavosti</a></div>\r\n			</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n','','full_html'),('node','page',0,84,84,'und',0,'<div class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/buddha.jpg\" style=\"height:311px; width:200px\" /></div>\r\n\r\n<div class=\"rtecenter\"><em>Buddha (Siddharta Guatama) žil a učil mezi čtvrtým a šestým stoletím př.n. l. v Indii</em></div>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Meditace všímavosti (někdy také meditace vhledu či <em>vipassana</em>) je jedním z hlavních prvků Buddhova učení. Všímavost (mindfulness) je však schopnost, kterou mají všichni lidé bez rozdílu, jejímu rozvoji se tedy může věnovat kdokoliv, ať už se hlásí k jakékoliv náboženské tradici, je ateista, nebo sleduje vlastní jedinečnou cestu. Samotný Buddha své učení neprezentoval jako náboženství či filosofický systém, ale jako cestu vedoucí k osvobození od <em>dukkha<em>.</em></em> Pojem <em>dukkha</em> je někdy překládán jako utrpení, ale znamená spíše nespokojenost či prostě strast či stres.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p><em><em><em><em><em>... stárnutí je strastné, nemoc je strastná, umírání je strastné, být spojen s tím, co je nemilé, je strastné, být oddělen od toho, co je milé, je strastné, nedostat to, co si přejeme, je strastné.</em></em></em></em></em></p>\r\n\r\n<p class=\"rteright\"><em><em><em><em><em><em>Buddhova rozprava o roztočení kola Dhammy</em></em></em></em></em></em></p>\r\n\r\n<p>Příčina <em>dukkha</em> je podle Buddhy lpění - když po něčem tolik toužíme, že se bojíme, že to nedostaneme, nebo jsme zklamaní, když toho nedosáhneme. Zkrátka, když věci jsou jinak, než si představujeme.</p>\r\n\r\n<p>V našem životě jsme zvyklí stále něco řešit, něčeho dosahovat, někým se stávat. Při meditaci je tomu naopak: bez snahy něco vyřešit, dosáhnout či někým se stát, si můžeme začít učit přijímat to, co se právě děje, právě takové, jaké to je. Přijetí aktuálního stavu věcí není rezignace. Naopak nám to pomáhá nejstřízlivěji posoudit, jak nejlépe  v dané situaci jednat. </p>\r\n\r\n<p>Při meditaci se kultivuje několik vzájemně provázaných schopností. (V závorce uvádím pro přesnost buddhistické termíny). V první řadě jde o všímavost (<em>sati</em>) – schopnost plně prožívat přítomný okamžik. Další důležité schopnosti jsou klid (<em>samatha</em>) – schopnost nechat spočinout mysl u jednoho objektu a vytrvalost (<em>virija</em>) – schopnost vytrvale a se zájmem obracet mysl k přítomnému prožívání.</p>\r\n\r\n<p>Tyto schopnosti přinášejí vhled (<em>vipassana</em>) do vzájemné provázanosti prožívání emocí, myšlení a jednání. Podle buddhistické tradice vede meditace spolu s <a href=\"/?q=etika\" target=\"_blank\">etickým jednáním</a> a moudrým poznáním, k úplnému osvobození od stresu (<em>nibbána</em>). To neznamená, že již žádný stres nebudeme prožívat, ale že nás nebudou ovládat stresující motivace jako je chtivost, nenávist, a zaslepenost.</p>\r\n\r\n<p><br />\r\n<strong>Důležité je, nevnímat meditaci všímavosti jako další úkol, který musíte splnit, nebo jako další příležitost sobě nebo druhým něco dokázat. Cvičení všímavosti jsou příležitostí najít si čas pro sebe a s hravým zájmem zkoumat prožitkové bohatství, které se ukrývá ve Vašem životě.</strong></p>\r\n\r\n<p>Na druhou stranu rozvoj všímavosti vyžaduje jistou vytrvalost a trpělivost. Je to podobné, jako když se učíte hrát na hudební nástroj - nestačí přečíst si o tom knížku, musíte pravidelně cvičit. Většina meditujících se také shoduje, že meditační praxe nepřinese žádný trvalý prospěch pokud není v každodenním životě provázána s <a href=\"/etika\" target=\"_blank\">etickým jednáním</a> (přátelským postojem k sobě i druhým).</p>\r\n','','full_html'),('node','article',0,85,85,'und',0,'<p>Jen tak pro radost. Vtípky o meditaci všímavosti na které narazím na webu a zasměji se.</p>\r\n\r\n<p>Pokud máte nějaký oblíbený vtípek, pošlete mi odkaz na honzaburian@seznam.cz</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"//thegoodsit.files.wordpress.com/2015/02/aftermindfulness2.png \" /></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"http://dharmacomics.com/wp-content/uploads/2015/05/if-only-mindfulness-interrupted-life-1.jpg\" style=\"height:317px; width:500px\" /></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"http://dharmacomics.com/wp-content/uploads/2015/05/resting-1.jpg\" style=\"height:317px; width:500px\" /></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">Doporučuji mrknout na další vtípky od této autorky na <a href=\"http://dharmacomics.com\">dharmacomics.com</a></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"https://s-media-cache-ak0.pinimg.com/originals/35/22/30/3522304998a9f72a626c497f7d144383.jpg\" /></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"https://scontent.xx.fbcdn.net/hphotos-xla1/v/t1.0-9/12376801_10208441369576829_5045133540160428440_n.jpg?oh=add5bc7a374bdf53e274aa1c3594e0d6&amp;oe=575DEEB6\" /></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"https://s-media-cache-ak0.pinimg.com/736x/08/a2/78/08a278690d1f99dad8ee049e088583be.jpg\" style=\"height:300px; width:300px\" /></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"/images/how_to_live_with_demons.jpg\" style=\"height:605px; width:604px\" />\r\nby Alex Noriega: <a href=\"http://www.snotm.com\">www.snotm.com</a></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"https://s-media-cache-ak0.pinimg.com/736x/56/75/06/567506542eb474928737d13add0bd70a.jpg\" style=\"height:400px; width:325px\" /></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"http://lowres.cartoonstock.com/religion-buddhist-buddha-monk-tibet-tibetans-lfin439_low.jpg\" /></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"//blog.streetyoga.org/wp-content/uploads/2012/04/mindfulEmail.jpg \" style=\"height:310px; width:400px\" /></p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"http://static.oprah.com/images/o2/201410/10_cho_invested-480x480.jpg\" style=\"height:270px; width:270px\" /> <img alt=\"\" src=\"http://static.oprah.com/images/o2/201410/7_cho_truth-480x480.jpg\" style=\"height:270px; width:270px\" /> <img alt=\"\" src=\"http://static.oprah.com/images/o2/201410/3_cho_fear-480x480.jpg\" style=\"height:270px; width:270px\" /></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">Ok, tyto citáty od Pemy Chödrön nejsou až tak vtipné, ale zato STRAŠNĚ pravdivé :)</p>\r\n\r\n<hr />\r\n<p>Weby na kterých najdete spoustu dalších vtípků:</p>\r\n\r\n<p><a href=\"http://dharmacomics.com\">dharmacomics.com</a></p>\r\n\r\n<p><a href=\"https://www.facebook.com/ZenCartoons\">https://www.facebook.com/ZenCartoons</a></p>\r\n\r\n<p><a href=\"https://www.pinterest.com/drmelanieg/psychologist-jokes/\">https://www.pinterest.com/drmelanieg/psychologist-jokes/</a></p>\r\n\r\n<p><a href=\"https://www.pinterest.com/drmelanieg/psychologist-jokes/\">http://www.cartoonstock.com/sitesearch.asp?categories=All+Categories&amp;artists=All+Artists&amp;mainArchive=mainArchive&amp;newsCartoon=newsCartoon&amp;vintage=vintage&amp;searchBoxButton=SEARCH&amp;ANDkeyword=meditation</a></p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n','<p>Jen tak pro radost. Vtípky o meditaci všímavosti na které narazím na webu a zasměji se.</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"\" src=\"//thegoodsit.files.wordpress.com/2015/02/aftermindfulness2.png \" /></p>\r\n','full_html'),('node','article',0,86,86,'und',0,'<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"Marshall Rosenberg Non-violent communication\" src=\"/images/rosenberg.jpg\" /></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><em>Marshall Rosenberg - autor <a href=\"/nvc\">Nenásilné komunikace</a></em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Jednou mne pozvali, abych medioval konflikt mezi dvěma kmeny v severní Nigérii. Jeden kmen byl křesťanský druhý muslimský. Konflikt vznikl kvůli místům na tržišti. Během roku bylo zabito asi sto lidí - čtvrtina místní populace. Jeden můj kolega šest měsíců tvrdě pracoval na tom, aby se náčelníci obou kmenů setkali a pokusili se nalézt řešení konfliktu. Když jsem vcházeli do místnosti upozornil mne můj kolega: Marshalle, buď připraven na velké napětí, budou tam tři lidé, kteří vědí, že někdo v místnosti zabil jejich dítě.“</p>\r\n\r\n<p>Bylo to opravdu napjaté, mezi oběma kmeny se odehrálo hodně násilí a nyní se náčelníci setkávali vůbec poprvé. Začal jsem tak, jak obvykle mediaci začínám: „Věřím, že když všichni vyjádří své potřeby a porozumíme jim, tak najdeme způsob, jak tyto potřeby naplnit. Tak kdo začne? Chtěl bych slyšet, které Vaše potřeby nejsou naplněny?“</p>\r\n\r\n<p>Bohužel neuměli vyjadřovat své potřeby, ale pouze kritiku a posuzování. Místo odpovědi na mou otázku křesťanský vůdce vztekle zařval na druhou stanu: “Jste vrazi!“.</p>\r\n\r\n<p>Všimněte si, že nevyjadřoval své potřeby, ale hodnocení - co je podle něj špatné na těch druhých. To vyprovokovalo, obdobnou hodnocení z muslimské strany: „Zkoušíte nás ovládat, už to nebudeme dál tolerovat!“ Když lidé vnímají druhého tímto způsobem - jako nepřítele, tak začínáme chápat, jak je možné, že během roku byla kvůli místům na tržišti zabita čtvrtina populace.</p>\r\n\r\n<p>Mojí úlohou bylo, pomoci jim, aby přestali druhého vnímat jako nepřítele a začali mu rozumět prostě jako člověku, který má nějaké potřeby, stejně jako oni sami.  Řekl jsem: „Náčelníku, říkáte, že není naplněna Vaše potřeba bezpečí, a že byste si přál, aby se konflikty přestaly řešit násilným způsobem?“ Nejprve vypadal překvapený, protože nebyl vychován, aby přemýšlel tímto způsobem. Ale pak řekl: „To je přesně to, co říkám!“</p>\r\n\r\n<p>Ovšemže to nebylo to, co řekl. Avšak pomocí <a href=\"/nvc\">Nenásilné komunikace</a>, jsme se dostali blíže k tomu, co pro něj bylo opravdu důležité. Ale to ještě nestačilo. Bylo ještě třeba, aby i muslimská strana prohlédla skrze představu nepřítele a uslyšela potřebu druhé strany. Zeptal jsem se tedy: „Mohl by mi někdo z druhé strany říci, co potřebuje náčelník, který teď mluvil?“ Vtom se zvedl někdo z muslimské strany a zakřičel: „Tak proč jsi zabil mého syna!“. Odpověděl jsem: „Náčelníku, hned se tím budeme zabývat, ale byl byste nyní ochoten zopakovat jaké potřeby má druhá strana?“ Samozřejmě že toho schopný nebyl, protože byl pohlcen silnými pocity a negativním hodnocením druhé strany.</p>\r\n\r\n<p>Řekl jsem proto: „Náčelníku, slyším, že křesťanský náčelník cítí hněv, silný hněv, protože potřebuje, aby se všechny konflikty řešily nenásilně, tak aby všichni byli v bezpečí. Mohl byste to prosím zopakovat, abych věděl, že spolu komunikujeme?“</p>\r\n\r\n<p>Nejprve toho nebyl schopen. Musel jsem mu celé sdělení nejméně dvakrát zopakovat. Ale nakonec byl sdělení schopen uslyšet a říci je nahlas.</p>\r\n\r\n<p>Pak jsem se zeptal muslimské strany: „Teď když jste slyšeli potřeby druhé strany, rád bych slyšel, jaké jsou Vaše potřeby?“ A jeden z náčelníků zopakoval kritiku, kterou řekl již dříve: „Snaží se nás ovládat a my to už dál nebudeme snášet!“</p>\r\n\r\n<p>Opět jsem přeložil tuto představu o tom, jak jsou ti druzí špatní, do skutečných potřeb, které byly v pozadí: „Náčelníku, je to tak, že se hněváte, protože byste opravdu potřeboval, abyste měli rovná práva?“</p>\r\n\r\n<p>„Ano.“, odpověděl.</p>\r\n\r\n<p>Obrátil jsem se k druhé straně: „Mohli byste to zopakovat, abych si byl jist, že spolu komunikujeme?“</p>\r\n\r\n<p>Nebyli toho schopni. I jim jsem to musel nejméně dvakrát zopakovat, než byli schopni uslyšet, jak moc je druhá strana rozhněvaná, protože jim chybí rovnost.“</p>\r\n\r\n<p>Zabralo celou hodinu, než si náčelníci vyjasnili, co sami potřebují, a než byli schopni uslyšet potřeby druhé strany. Na konci této hodiny vyskočil jeden z náčelníků a řekl: „Marshalle tohle se nemůžeme naučit za jeden den. Ale kdybychom spolu uměli takto mluvit, tak bychom se nemuseli zabíjet.“</p>\r\n\r\n<p>Vidíte zabralo to jen hodinu a pochopil, že když si sdělíme své potřeby místo toho, abychom viděli jen nepřítele, tak můžeme řešit konflikty mírovou cestou.</p>\r\n\r\n<p>Odpověděl jsem: „Jsem opravdu rád náčelníku, že jste to tak rychle pochopil. A máte pravdu, opravdu se to nenaučíte za jeden den. Chceme Vám navrhnout, že tento způsob komunikace naučíme několik lidí z Vašich kmenů.“</p>\r\n\r\n<p>A on řekl: „Chci být jeden z těch, kteří se to budou učit.“ Přihlásilo se ještě několik dalších. Pochopili, že pokud se napojíte na své potřeby, nepotřebujete k řešení konfliktů zbraně.</p>\r\n\r\n<p class=\"rteright\"><em>Původní článek<a href=\"http://www.nonviolentcommunication.com/freeresources/2008_12-enl.htm#feature2\"> Mediating Between Warring Tribes</a> přeložil <a href=\"/#kontakt\">Honza Burian</a>.</em></p>\r\n\r\n<p>- - - -</p>\r\n\r\n<p>Přečtěte si více o <a href=\"/nvc\">Nenásilné komunikaci</a></p>\r\n\r\n<p>Nebo se podívejte na další <a href=\"/nvc_priklady\">příklady Nenásilné komunikace</a></p>\r\n\r\n<p>.</p>\r\n','<p class=\"rtecenter\"><img alt=\"Marshall Rosenberg Non-violent communication\" src=\"/images/rosenberg.jpg\" /></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\"><em>Marshall Rosenberg - tvůrce <a href=\"/nvc\">Nenásilné komunikace</a></em></p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">&nbsp;</p>\r\n\r\n<p>Jednou mne pozvali, abych medioval konflikt mezi dvěma kmeny v severní Nigérii. Jeden kmen byl křesťanský druhý muslimský. Konflikt vznikal kvůli místům na tržišti. Během roku bylo zabito asi sto lidí - čtvrtina místní populace. Jeden můj kolega šest měsíců tvrdě pracoval na tom, aby se náčelníci obou kmenů setkali a pokusili se nalézt řešení konfliktu. Když jsem vcházeli do místnosti upozornil mne můj kolega: Marshalle, buď připraven na velké napětí, budou tam tři lidé, kteří vědí, že někdo v místnosti zabil jejich dítě.“</p>\r\n','full_html'),('node','article',0,87,87,'und',0,'<p>&nbsp;</p>\r\n\r\n<div>\r\n<table border=\"0\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"1\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><img alt=\"\" src=\"/images/vsimavost-cover.jpg\" /></td>\r\n			<td>Když jsem procházel osmitýdenním kurzem všímavosti (mindfulness), používal náš lektor Kevin Hawkins právě tuto knihu - <em>Všímavost - jak najít klid v uspěchaném světě</em>. Je to praktická příručka, která detailně popisuje průběh osmi týdenního kurzu Všímavosti. Každý týden se naučíte nové cvičení, které Vám pomůže prozkoumat další části Vaší mysli a těla, abyste lépe dokázali zvládat stres, nepříjemné emoce a dokázali lépe vnímat a oceňovat bohatství Vašeho života. To vše je podloženo seriozním vědeckým výzkumem. Není náhodou, že se kniha dlouho držela na prvním místě žebříčku nejprodávanějších self-help příruček ve Velké Británii. Hlavním autorem knihy je oxfordský profesor psychologie Mark Williams, blízký spolupracovník Jona Kabat-Zinna, zakladatele <a href=\"/MBSR\">kurzů MBSR</a> .</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n</div>\r\n\r\n<div>\r\n<table style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td style=\"width:10%\">&nbsp;</td>\r\n			<td style=\"background-color:rgb(234, 234, 234); width:80%\">\r\n			<p class=\"rtejustify\">Všímavost není další forma psychoterapie nebo svépomocná metoda, která má zlepšit Váš život. Nesnaží se zakrýt nedokonalosti, ale hledá v nich souvislosti a bere je jako učitele. Všímavost neřeší přímo naše nesnáze, ale s laskavostí a pronikavým uvědoměním odhaluje potřeby a motivace, které se za nesnázemi skrývají. Odhaluje části prožívání, které dřív byly pod prahem našeho vnímání. A pokud si tyto děje, které dosud unikaly naší pozornosti, jasně uvědomíme, stane se něco pozoruhodného: to co nás dříve trápilo se začne samo od sebe rozpouštět. Neustále s něčím bojujeme, reagujeme stále stejně a nevidíme nové možnosti, donekonečna přemítáme a ztrácíme se v myšlenkách, reagujeme automaticky, pohlcuje nás špatná nálada a přestáváme se věnovat činnostem, které nás naplňují. Pokud všechny tyto projevy přestaneme vnímat jako naše nepřátele, ale budeme je se zájmem zkoumat a učit se od nich, začnou se pomalu rozpouštět. Můžeme Vám to říci – můžeme Vám to dokonce dokázat pomocí těch nejúčinnějších nástrojů, které má věda k dispozici – ale musíte to sami zažít, abyste tomu skutečně porozuměli.</p>\r\n\r\n			<div class=\"rteright\">Úryvek z knihy <em><a href=\"/kniha_vsimavost\">Všímavost</a></em></div>\r\n			</td>\r\n			<td style=\"width:10%\">&nbsp;</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n</div>\r\n\r\n<p class=\"rtejustify\">Rozhodl jsem se knihu přeložit a nakonec se to, ve spolupráci s nakladatelstvím ANAG, povedlo. Používám tuto knihu jako základní rámec pro <a href=\"/mindfulness\">kurzy Mindfulness</a>, které vedu. Více o obsahu knihy a náplni kurzů se dozvíte na stránce o <a href=\"/MBSR\">kurzech MBSR/MBCT</a>.&nbsp;</p>\r\n\r\n<p class=\"rtejustify\">U knihy je CD s audionahrávkami. Nakladatelství se rozhodlo, že nahrávky bude dělat paní z rozhlasu, která není meditační učitelka.  Pokud Vám tyto audionahrávky nevyhovují, tak Vám nabízím <a href=\"/audio\">svoje nahrávky</a>, které používám na kurzech Mindfulness.</p>\r\n\r\n<p class=\"rtejustify\"><a href=\"http://franticworld.com\">Anglický web o této knize</a> obsahuje velké množství dalších doplňujících informací.</p>\r\n','<div>\r\n<table border=\"0\" cellpadding=\"1\" cellspacing=\"1\" style=\"width:100%\">\r\n	<tbody>\r\n		<tr>\r\n			<td><img alt=\"\" src=\"/images/vsimavost-cover.jpg\" /></td>\r\n			<td>Když jsem procházel osmitýdenním kurzem všímavosti (mindfulness), používal náš lektor Kevin Hawkins právě tuto knihu - <em>Všímavost - jak najít klid v uspěchaném světě</em>. Je to praktická příručka, která detailně popisuje průběh osmi týdenního kurzu Všímavosti. Každý týden se naučíte nové cvičení, které Vám pomůže prozkoumat další části Vaší mysli a těla, abyste lépe dokázali zvládat stres, nepříjemné emoce a dokázali lépe vnímat a oceňovat bohatství Vašeho života. To vše je podloženo seriozním vědeckým výzkumem. Není náhodou, že se kniha dlouho držela na prvním místě žebříčku nejprodávanějších self-help příruček ve Velké Británii. Hlavním autorem knihy je oxfordský profesor psychologie Mark Williams, blízký spolupracovník Jona Kabat-Zinna, zakladatele <a href=\"/MBSR\">kurzů MBSR</a> .</td>\r\n		</tr>\r\n	</tbody>\r\n</table>\r\n</div>\r\n','full_html'),('node','page',0,88,88,'und',0,'<p class=\"rtecenter\"><br />\r\nPoučení o laskavosti<br />\r\n(Karaníja-mettá-sutta)</p>\r\n\r\n<p class=\"rtecenter\">volně přeložil Jan Burian</p>\r\n<br>\r\n<br>\r\n\r\n<p><br />\r\nTakto jedná ten,<br />\r\nkdo dovedně pomáhá sobě i druhým<br />\r\n&nbsp;žít spokojeně a v míru.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nJe odvážný, upřímný a poctivý,<br />\r\n&nbsp;otevřený, jemný a skromný.<br />\r\nNebere na sebe víc závazků než je schopen dostát<br />\r\na žije prostě.<br />\r\nJe naplněn mírem, rozvážný a zdrženlivý.<br />\r\nNesnaží se druhým zalíbit ani je ovládat.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nVyhýbá se skutkům, které by si později mohl vyčítat.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nPěstuje a naplňuje toto přání:<br />\r\n\r\nNechť jsou všechny bytosti v bezpečí, zdravé a šťastné.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nVšechny bytosti bez rozdílu:<br />\r\n&nbsp;velké, střední i malé,<br />\r\n&nbsp;dlouhé i krátké,<br />\r\n&nbsp;slabé i silné,<br />\r\n&nbsp;viděné i neviděné,<br />\r\n&nbsp;blízké i vzdálené,<br />\r\n&nbsp;zrozené i ty, které se teprve narodí.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nNechť nikdo nikoho nepodvádí<br />\r\n&nbsp;a nikdo nikým nepohrdá.<br />\r\nNechť nikdo z nenávisti, krutosti či vzteku<br />\r\n&nbsp;nepřeje druhým, aby trpěli.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nTak jako matka, která dá vlastní život,<br />\r\n&nbsp;aby ochránila své dítě,<br />\r\n&nbsp;své jediné dítě,<br />\r\n&nbsp;právě tak s bezmeznou laskavostí<br />\r\n&nbsp;objímá a chrání všechny bytosti<br />\r\n&nbsp;ve svém srdci.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nLaskavě objímá celý vesmír,<br />\r\n&nbsp;nahoru, dolů, do všech stran,<br />\r\n&nbsp;do nekonečna.</p>\r\n<br >\r\n<p><br />\r\nVe stoje, v chůzi, v sedě i v leže,<br />\r\n&nbsp;v každém bdělém okamžiku<br />\r\n&nbsp;pěstuje a naplňuje toto přání:</p>\r\n\r\n<p>Nechť jsou všechny bytosti v bezpečí, zdravé a šťastné.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nTak dosáhne nebe<br />\r\n&nbsp;tady a teď.</p>\r\n<br>\r\n<p><br />\r\nPokud se navíc nepoutá k názorům,<br />\r\nje čestný, rozlišuje prospěšné a neprospěšné<br />\r\na nepodléhá smyslové žádostivosti<br />\r\nnezrodí se z jeho činů již nikdy žádné utrpení.</p>\r\n','','full_html'),