Pohádka pro Leedee                   

  Leedee bylo tak smutno a zle. Nevěděla čeho je víc. Tak by chtěla, aby Pash byl zpátky u ní. A aby to už konečně přines nebo jí absťák zaživa sežere.
 Brečela už pěkně dlouho, dělala to často, když neměla co jinýho na práci a další dávka byla někde daleko za spoustou trýznivýho  času. V slzách zakletej pocit z něčeho zpackanýho, nevidíš způsob jak to spravit a zdá se ti, že to tak už bude napořád.
 
 Petronius zabušil pěstí do volantu “To je nášleh, kurva to smaží, dycky sem to řikal, dyby si ten zkurvenej bůh dal s náma víc práce, tak by to takle bylo dycky, do píči to je nářez, fak kurva, ani se nechce pak zpátky zase do tý vobyčejný depky. Jo, dyby ten bůh nás neudělal jako sračky, ale celej život takhle v pohodě, to by bylo ... ale, za to že to tak zmrdal, mě a všechny vostatní a všechno co vidim vokolo, tak za to ...
 “Drž hubu, co ty o tom víš?” skočil mu do řeči Mom. Opatrně, aby si nerozmazal rtěnku, natáhl kouř, a hrál si s cigárem, prsty s dlouhýma nalakovanýma nehtama. “Vždyť ty ani nevíš jak tyhle látky v mozku fungujou, to je neskutečně složitý. Mezi neuronama, víš kurva co je to neuron? Jo? OK, tak tam sou takový chemický látky, neurotransmitery a ta  sračka co ji máš teď v krvi zvyšuje koncentraci těch, no jak sem řikal, těch látek mezi neuronama, teda některejch z nich, takže tam ty vzruchy pak lítaj mnohem silněji, rychleji a hlavně se mnohem víc větví, takže všechno cejtíš strašně drsně, vnímáš to ve všech souvislostech mnohem komplexnějc, a napadaj tě věci co nikdy před tím a z psychologickýho hlediska ..”
 “Chcípni už ty debilní intoši, si myslíš že ty kecy něco vysvětlujou, ne to musíš mít v sobě, ty musíš bejt s tou drogou maximálně, jako jedno, šoustáš s tou drogou a tohle je orgasmus, ten feeling, to je vono prostě ten kurva feeling” Petronnius dál bušil černou pěstí do volantu.
 Mom se díval do zrcátka a upravoval si paruku. Jasně, že jde o ten feeling, ale musíš vědět jak to vzniká, jak to ten bůh, v kterého věříš, vymyslel. Musíš obdivovat jeho imaginaci a  jak je to úžasně složitý.
 “Je to úžasně zkurvený” kejval hlavou Petronius. “Vlastně v boha nevěřim, přece nebudu věřit v něco, co ... no co po mě chce věci, který sou mi úplně na hovno, ne? Ale jako v něco věřim, v něco vyšího, něco takovýho určitě je, musí bejt ...  jinak kurva to by to bylo šecko vážně tak v prdeli jak se to zdá bejt.
 “Tak přesně tohle řekne každej idiot, jako že v boha nevěří, ale v něco jako že jo. Typický konzumní přístup k životu, ono něco jako je, ale já to nebudu zkoumat a nemusim o tom přemejšlet, protože to bolí a mohl bych jěště navíc přijít na něco nepříjemnýho, takže v pohodlíčku a smradu si budu dál žít svuj malej zahnojenej život, jenom podle toho co mi říkaj moje chtíče.”
 “Dyhyhi ikch chyhihý!” chrochtal Petronius až se mu třásly smolně kudrnaté copánky, “To říká fak píča ten pravej, ale  zní to dobře, dyby to vysmažil nějakej intoš co píše do novin tak na sobě začnu hnedka pracovat, ale vod tebe je to joke jak svině.”
 “To vskutku není žert,” ucedil Mom, “ to je kundapíčadohajzluděvka pravda. Já si to skutečně myslím, akorát nemám tak silnou vůli, abych s tím dokázal něco udělat.”
 “Tak se na to kunda vyserem a pudem do chtíčů, už tam doprdele sme.”
 “Máš pravdu, to už je letos podruhý a máme teprv prosinec. Ale neměl bys hovořit tak sprostě, je tu s námi Junior.” Mom se otočil a pohladil nemluvně přikurtované vzadu v bezpečnostním sedadle.

 Hrouda se nechal přemlouvat pěkně dlouho. 
 Furt dokola vopakoval.
 “Né, vole, fak né. Je to v jednom balíku a ten vole musim celej vodevzdat, jinak mě kurva sejmou, rozumíš né do hajzlu.”
 Pash už nevěřil, že to z něj dostane.
 Drtil do Hroudy: “Hele, dam fakt šecko. Podívej tohle šecko, šecky prachy. I kabát, líbí se ti? Hodinky? Potřebuju to. Fakt,  jinak mi zdechne.”
 To trochu přeháněl. Věděl jak Leedee trpí, ale na chcípnutí to zatím nebylo, jak dlouho ještě? Ale věděl jak vypadá, když je beztoho moc dlouho, kdyby museli vocaď bez dávky,  poznala by to na ní první hlídka, kerá by je zastavila.
 A kromě toho Pash to chtěl taky a děsně moc. I když byl dobrej a herec a nedal to zvenku znát.
 Nakonec to ukecal.
 Hrouda zalez někam přes hromady železa a chvíli rachotil. Vrátil se se štyrma dávkama. Pash měl v tu chvíli hroznou chuť kleknout si a políbit ho na tlustý panďero, ale zvládnul to.
 Dal mu prachy a kabát. Hodinky Hrouda nechtěl, zlatý srdce.
 Venku, před halou, zastavilo auto. Tlusťoch byl najednou úplně bílej. “Vypadni vocaď vole, mrdej pryč, dělej píča, nebo tě rozkopu vole, dělej .. 
 Pash vzal fet a zdrhal, vyběhnul ven, zabočil a dal si hrozně na držku.
 Měl pocit že si vo tu  vyčnívající trubku urazil hnátu. Sedřený lokte, pusu plnou bláta. Vzteky a leknutím chtěl zařvat, ale z polozbořené tovární haly se ozvaly hlasy. Po štyrech dopajdal k vysklenému oknu. Noha, holeň, bolela jak pulsující peklo ale šlo to. Muselo to jít.  Mezi střepy si našel průzor.
 Před Hroudou stál hubenej vyčouhlej černoch s plesnivejma dredama a vedle něj šíleně zmalovaná ženská. Vobá slušně voháklí.
  “Jo, jo, jo.” kejval děsně rychle tlusťoch. “Hnedka to přinesu, je to támhle.” ukázal k hromadě šrotu a začal přes ni nervózně supět. Upadnul a břicho se mu vklínilo mezi starý rámy, vypadalo to jako by s tou hromadou železa souložil.
 Negr se zasmál.
 Ženská pronesla  afektovaným hlasem. “Jistě byste si prosím mohl pospíšit, nemáme příliš mnoho času, jsme nuceni dnes vyřídit ještě jednu velmi nepříjemnou záležitost.”
 Negr se rozchechtal na celý kolo.
 Hrouda sebou vrtěl , shazoval kusy rezavýho plechu a nemohl se postavit.
 Negr, se zajíknul a už mu jenom nehlasně cukala bránice. 
 “Klid Petronie” uklidňovala ho ženská, “Ta pravá zábava teprve přijde.”
 “Ok Mom, ale víš je to smažba, do píči, fak fak smažba.”
 Konečeně byl Hrouda zpátky. Zpocenej a rudej, ale to nebylo nic proti negrovi, kterýho záchvat smíchu dočista vodvařil.
 Ženská vzala pytel z černýho plastu. Podívala se na uzávěr a pak tlouštíka, který se hrabal v kalhotách a vytáhnul hrst užmoulaných bankovek.
 “Zajisté nám chceš osvětlit důvod, proč jsi porušil ten uzávěr?”
 “No jasně, teda, já vim že sem neměl. Ale byl tu jeden feťák, vypadalo to že chcípne když mu neprodam, a já něměl nic vlastního a řikal sem si taková trocha a … “ podával jim v sepjatých dlaních papírky, “tady sou všecky prachy, já … “ Zarazil se. Petronius beze slova, s širokým běloskvoucím úsměvem, vytáhnul gun. 
  “Já vim, že to byla hloupost, ale snad, fakt ne … vemte si co chcete, jenom ne … já všechno udělam … všechno řeknu … já  …”
 Ćernoch ho střelil do levýho kolene.
 Tlusťoch zakňučel, upadnul a třaslavě si začal rozepínat zip u bundy. Ženská mu jehlovým podpatkem dupla na ruku. Sklonila se a sebrala mu malou dámskou pistolku.
 “Ó, jak milé, zdá se že pamatuješ na své přátele Hroudíku.” řekla a z blízkosti ho střelila do ramene.
 “Íííí chrrrrch ííhríích” ječel a chrchlal Hrouda.
  “Zdá se že nastal ten pravý čas k ukázce volného umění. Nechť promluví můzy.”
 “Mrdka,  di do píči s kecama. Prostě ho pořádně vykilujem.”
 “Koketuješ snad s nějakou náhlou inspirací drahý Petronie?”
 “Nó … moh bych třeba zajít do káry pro bročku.”
 “Ale můj milý, originalita je podstatou tvůrčího aktu.”
 “Jakože, že už by to bylo po ixtý to samý, no gut, taky by to dělalo moc bordel. Ale co by se tak …” 
  Negr se rozhlížel kolem, najednou se mu rozzářili oči.
 “Kunda!” zaplesal a rozběhnul se k vraku nedaleko stojící dodávky.  
 Hrouda se mezitím začal pomalu plazit pryč.  
 “Hodnej chlapec bude, hodnej.” zlobil se  Mom na oko, chytil tlouštíka za kotník zdravé nohy a silným zručným pohybem mu vykloubil kyčel.. 
 Petronius se vrátil a táhnul baterku do auta.
 “Plná.” protáhnul , “Plná!”
 “Uděláme žárovšišku” ptal se rozkošničky šišlavě Mom.
 “Ne, myslim že bysme mohli zkusit, tuhletu, no tuhletou zjebanou, no jaks jednou řikal. … kaligrafii. Leptanou.”
 “A tak.” kývnul Mom a prohlížel si baterku zblízka. “Ale tady stojí, že tento medikament rozhodně není k zevnímu použití. To znamená že … Sežeň někde trubku. Bude klystýrek …”
 Pash se rozběhl pryč, na bolest v noze zapomněl, nejdřív po kolenou, pak po čtyřech a nakonec letěl v předklonu a zvracel si na džíny.

 “Můj pašíku, můj supr nejmilejší pašíku. Já tě tak děsně miluju, myslim že si to fakt nedokážeš představit jak moc.”
  Pash řídil. Leedee smažila s přivřenejma očima a plazila se  mu po prsou, ruku zabořenou v jeho rozkroku.
 Řek jí, že koupil jenom dvě dávky, jednu si vzal, o tom nevěděla, jednu jí dal, i když dyndala i o tu druhou. Takže mu ještě dvě zbejvaj. Jednu dostane pozejtří, nebo spíš zejtra, když bude hodně řvát. A tu poslední nechá jako zálohu. Když všechno pude dobře a seženou další prachy na fet tak, si jí dá. Jinak ji nechá pro ni.
 “Můj, můj, můj.” vrněla Leedee a rozepínala mu zip u kalhot.
 Venku byla tma a začalo mrholit.  Stromy lítaly ze tmy jak přízraky se spoustou pařátů. 
 Ucítil její jazyk. Tohle Leedee uměla. Ztuhnul, pocukávalo mu v bedrech. Jezdila nahoru a dolů stále rychleji. Na fetu to byl fakt nářez. Slídila po něm rukama a chytala ho za bradavky na prsou. Konečně se udělal. Leedee zvedla hlavu mlsně se olízla a dala mu vlhce mazlavou pusu. 
 Pak ukázala něco malýho, bílýho a rychle to spolkla. 
 Kurva. Dávka. Ta vylízaná feťačka, mu to musela při tom vzít z kapsy.
 “Ty vymaštěná krávo!” zařval na ni, “Dyk doprdele nebudeš už nic mít, nemáme prachy, kde ti mam ten fet sehnat, vyseru se na tebe. “ prudce oddychoval. “ A taky se můžeš předávkovat, . Dvě, to už je hodně,  vážíš děsně málo.”
 Leedee pustila rádio a votočila volume na full.
 Pashe to nasralo, chytil ji pravačkou za vlasy, lomcoval s ní a řval: “Poslouchej mě, poslouchej do píči, slyšíš, nebo tě zabiju, slyšíš?!”
 Dívka se zkroutila a vykopla proti němu. Vysoká, tvrdá podrážka zasáhla Pashovu poraněnou holeň. Ta bolest ho na okamžik vypla, ale ta chvíle stačila, aby se svět posunul někam doleva, pak to děsně drclo a tma okolo se začala točit jako když zrotuješ kameru.
 Leedee nebyla přikurtovaná a skončila na předním skle, Pash ležel na boku, stejně jako auto a furt dokolečka říkal jenom: ”Píča, píča píča píča pí.. ... “
 Pak zmlknul, natáhnul ruku a dotknul se krve na špinavě medových vlasech. Olíznul prst. Leedee chutnala slaně a hořce a taky sladce, tak jako vždycky. Zastrčil vocas zpátky do kalhot a zapnul zip.
 Odepnul si pásy, otevřel dveře a vytáhnul dívku ven. No chvíli mu to zabralo, ale šlo to vo moc líp než čekal. Nezamotal se do pásů, dveře nebyly zkřivený, nebyl ňák moc zraněnej, akorát noha ho furt hrozně bolela. A Leedee byla vážně lehká. A měkká, až moc, bez vlády, jak hadrová panenka.
 Odnes jí kus vod auta, ve filmech dycky viděl jak káry bouchaj, myslel, že je to blbost, ale jeden nikdy neví.
 Položil ji na zem, neměl kabát, tak vytáh z auta potahy na křesla  a přikryl jí aspoň tak. 
 Dejchala hodně slabě,  ale furt lepší než vůbec.
  Rozhlídnul se, nikde nic. Přemejšlel, jestli ji tu má nechat a jít někam pro pomoc, nebo zůstat a čekat až někdo pojede vokolo. Rozhod se bejt u ní, tohle zas nebyla ňáká úplně vopuštěná asfaltka a s tou nohou by stejně daleko nedošel. 
 Čekal dobrejch dvacet  minut. Zvuk motoru a světla. Skočil doprostřed cesty a začal zuřivě mávat.

 “Kurva to bylo žraso. Ten kretén si fak furt myslel, že sme ho sejmuli kvůli tý troše prodanýho  fetu. Jak vo tom mlel až dokonce. Dyhihihý.”
 “Zajisté, také si myslím, že bylo vskutku povedené neprozradit mu, že byl, jakožto neperspektivní dealer, určen k likvidaci již předem.”
 “ Šit! Čum na toho zmrda, jak tam stojí jako čurák. Myslim, že si ho vychutnám a sejmu ho na masku. Nebo ho chceš vzít dveřma?”
 “Domnívám se, že z hlediska bezpečnosti provozu, by ses měl věnovat řízení a ostatní práci na cestě ponechat na mě. To za prvé a za druhé, po dnešním slibném zákusku, bych si nerad nechal ujit nějakou tu trešničku na dortu. Takže tomu pánovi prosím klidně zastav a slušně se ho otázej čeho že si žádá.”
 “Hele Mom už to s tou řečí fak přeháníš, tohle už zní idiotsky a začína mě to srát.”
 “Tak už mrdka do píči zastav ty sráči vycucanejch hemeroidů.”
 “Ok.”  Petronius zastavil.
 Ten zmrd byl vod začátku divnej. Nejdřív se k nim rozběh, mladej kluk s úzkejma brejličkama, jenom ve svetru. Pak se najednou zarazil, když vystoupili ven. A mluvit začal koktavě, ale rychle se z toho dostal a pokračoval celkem fine. 
 “Teda, já ... já ... chtěl bych vás poprosit o pomoc. é ... měli sme havárku a moje dívka, víte, je zraněná, potřebuje pomoc, jestli byste nebyli tak laskaví a neodvezli ji do nemocnice. 
 “Tak přítelkyně říkáte ...” začal Mom přívětivě konverzaci, “ ... a před jakou dobou se to stalo, jsem tak trochu doktorka.”
  “Asi před čtvrt hodinou, nebo tak ňák, bude žít, můžete jí pomoct?”
 Mom se sklonil nad dívkou a dlouhým nehtem jí poodhrnul rty.
 “Je živá, a dýchá. Myslím, že jí ještě mohu pomoci, vezmeme ji ... hm do nemocnice ... vezmeme ji do péče, to bude jízda, viď drahý Petronie.”
 Pash dostal boxerem zezadu do hlavy a skácel se do příkopu.
  Petronius si stáhnul kov z ruky a dal ho zpátky do kapsy. “Co s ní? Co dyž přijedou šmíry. Co zboží?”
 “Zboží hlídá Junior.” kývnul Mom hlavou směrem k autu, zafoukal vítr a trochu se mu svezla paruka. “Ale zhasni světla a já holku odtáhnu kus dál.”
 Zhaslo světlo.
 Mom si svítil zapalovačem. “Je to hezounký.¨” řekl  a jezdil dívce po obličeji prstem a rozmazával krev do vlnovek a spirál.
 “Jo, je to docela kunda.”
 “Tak kdo začne?”
 “No přece ty, do píči ... Dámy maj přednost.”
 “Kurva ...” Mom se rozchechtal, “Dobrý, máš boda.”
 
 Pash byl na fetu a na fetu má mozek grády. Probral se do šílený hučivý spářky uvnitř vlastní hlavy. Jako by mu tam duněl obrovskej basovej reprák.
  Jasně, že ty úchyly hned poznal, ale co moh do hajzlu dělat, risknul to a zahrál jako že nic, a teď je v prdeli ... Kurva, co je s Leedee. Opatrně se nadzved a vykouk z pangejtu. Vostřil krz poškrábaný zkřivený brejle. Dvacet metrů vod něj funěl Mom, v tý tmě z něj byl akorát vidětl bílej zadek pod vykasanou sukní a nad ním černoch svítící zipákem a prdící do rytmu.
 Pash to moment nechápal a pak se se uvnitř úplně zkroutil tím poznáním. V mozku mu vybuchly všechny nadávky co znal a smotali se do jedný co se nedá vyslovit natož napsat.
 Byl ve tmě, neviděli ho a k jejich autu to byl jenom kousek, vlastně jediná šance.
 Plížil se pryč, holeň ho mučila snad víc jak hlava.
 Dolez ke káře a votevřel  dveře u spolujezdce. Rychle  se nasoukal dovnitř. Rozkoukal se, přístrojová deska bledě vobtahovala  obrysy ve tmě.
 Zezadu na něj strnule civělo nemluvně.
 Jak byl přestíhovanej, najednou ho už už viděl jak křičí. Vrhnul se na něj a zakryl mu dlaní pusu. Dítě se uvolnilo ze sedačky, výměnná Pamperś kombinézka se chytla o přezku pásu, nahý maso spadlo dolů a prasklo jak motýlí kukla. Z bledýho hrudníčko místo vnitřností vyhřeznul černej igelit sypavě dávící tisíce mrňavě bílejch tabletek.
 Pash teda takovýho fetu ještě v lajfu neviděl. Tolik fetu, toho fakt dostalo. Vzal jednu trpkou vločku a nechal ji rozpustit pod jazykem. Pak si vzal dvě najednou a pak ještě dvě.
 Byl jako dyž rozfajruješ pořádně velký litinový kamna, najednou byl pryč, v nějakym světě, kde mu to šíleně pálilo, s bolestí někde za horizontem, se strašně vostrejma smyslama,  Rozhlídnul se po autě, který teď vnímal uplně k zalknutí plasticky. Otevřel palubní přihrádku, sáhnul dozadu a nahmatal studenou krátkou hlaveň bročky. Vystoupil ven a pomalu došel  k mlaskavě pulsující, bílý skvrně Momovi prdele. 
 Pečlivě namířil doprostřed a vystřelil. 
 Pak se obrátil k negrovi a něco mu řek, ale neslyšel co. Petronius si ale leh na zem a Pash z něj vodněkad vyndal další gun. Vyprázdnil mu systematicky celej zásobník do nohou, řádky vod pat až po záda. na každý tý díře se rozhořel malej černej ohníček.
 Někde v perifernim zahlíd oblak Momova řevu. Prošel tou mlhou a skopnul ho ze sladkosti Leedee.
 S náručí plnou toho medu došel k jejich káře a položil ji vedle malé ufetované mrtvolky. Z kufru vytáh lano.  A šel zpátky. Petronius mezitím vytáhnul z Momových šatů dámskou pistolku, dárek od Hroudy. Dvakrát zmáčknul spoušť a Pash to dvakrát dostal. 
  Pash k němu došel a rozdupal pomalu  ruku i s pistolkou. Pak jim oběma přivázal k nohám provaz a druhý konec za auto.
 Nasednul a nastartoval.
 Śpatně se mu dejchalo a šlapalo na spojku. Jedna střela chytla nejspíš plíce, a druhá prošla stehnem. 
 Silnice byla jako symfonie s neustále se opakujícími rytmy bílých pruhů a výpady smyčců na kostnatých větvích zpoza tmy.
 Nejdřív jel pomalu, pak už zrychlil přeci jen pospíchal kvůli Leedee a těm vzadu už to teď bylo jedno. 
 Dojel k nemocnici a dotáhl ji do ambulance a počkal až si ji vezmou.. Mluvili na něj a dotýkali se ho, ale měl žízeň. 
 Cedule s nápisem Bufet 10:00 - 20:00.
 Podíval se na hodinky co mu Hrouda nechal. Ještě pět minut do osmý, hádal by mnohem víc, ještě se stihne napít než ujede chlupáčum. Vodešel do bufetu nadrobil drobný na zvonivej tácek. Šel zpátky a cestou do sebe vnímal vodu z plastikový flašky.            
 Odstrčil všechen dav vočumující ty za autem přivázaný, nešťastně lidský, asfaltem zfrézovaný pahejly. 
 A vodletěl pryč, přímo do modročervenejch záblesků řvoucí sirény, do zvohybanejch plechů, do tmy.
 
 Leedee to přežila o chlup, skoro bez krve, jen díky nadopování tou spoustou fetu.
 Pash taky neumřel a dostal tři roky. Psal si s Leedee tři měsíce. Zanedbané zranění holení kosti se rozvinulo v zánět a následná gangréna se už nedala zastavit.  Amputace nohy od kolene dolů.
 Leedee mu přestala psát.
 Neumřel ani na to, i když ho to překvapilo.
 Když vypad z kriminálu, řekli mu, že Leedee dostal fet. Nechala se rozptýlit někde v přírodě. Nešel se tam podívat, s protézou se mu v přírodě blbě chodilo. 

28.11.1998